 Jeg har forsket i, hvad der sker, når man har fejl i næste ukællepumpen. I mennesker, er der nogle patienter, der har mutationer i genet af kodefrenning i næste ukællepumpen. Og de af mutationer, de forsager fejl i pumpen. Og derved forsager de svære neurologiske sydomme. Og vi hjælper musmodeller, har vi så undersøgt, hvad der sker, når man har de her fejl i næste ukællepumpen. Det der har motiværet mig meget, det er, hvor vigtig næste ukællepumpen er som et protein, ikke et mindst i forhold til selvefysologiske aktivitet. Udover det synes jeg også, det har været vigtig for mig, eller interessant, at Aarhus har haft en rige historie omkring forskningen af næste ukællepumpen. Og ikke mindst fra Jens Kristianskov, som fik nødbilskrisen for at opdage pumpen. Det er vigtigt, fordi den næste ukællepumpen er altså et vigtigt protein for samtlige selvefysologiske aktiviteter. Og så er det også vigtigt, fordi der er patienter både i Danmark og i resten af verden, som har mutationer i næste ukællepumpen. Og P&T findes der ingen behandlingsmoder, fordi der er patienter. Det mest interessante ved forskning, det er, at man har muligheden for sig selv, eller man stiller et spørgsmål, og så skal man selv finde ud af, hvordan man kommer hen til svaret. Og det kræver selvfølgelig en lang række midlåg, når man kan kigge på, hvordan andre folk har gjort det før, hvor man kan prøve at lave nye metoder selv, og så lave en blanding af det her, som man får, og i sidste ende kunne svare på sit eget spørgsmål. Og det synes jeg, det er mest interessant at være i forskning. På en eller anden måde synes jeg, at det er også bare et af mindre arbejde, man har. Men jeg synes også, at man har fondastitetet i forskningsmiljøet, har man en lidt større mulighed for at arbejde frit, og arbejde med lidt mere romelighed, og man kan selv stemme, hvad man er mest interesseret i, og så har man mulighed for at følge de, hvad hedder et interesser. Jeg håber, at min forskning kan være med til at bidrage til en generelt større vidende om næste ukællepumpen, selvfølgelig. Og så også måske på den længere bane, og være med til at afhjælpe de her patienter med mutationer i næste ukællepumpen, og kunne udvikle nye behandlingsmuligheder for dem. Det er selvfølgelig håbet.