 No tinguis por. L'illa va plena de sorolls. Músiques dolces que ens encisen i no ens fan cap mal. De vegades, mil instruments vibrants amb rons a les orelles. De vegades som veus que ni que m'hagi despertat d'un son molt llarg, em tornen a dormir. I aleshores en somnis, veig que els núvols se m'obren i em mostren grans riqueses a punt de caure damunt meu. I això, quan em desperto, em fa plorar perquè no torno a somiar.