 Sempre que es parla del monument a Tortosa surt la polèmica. I jo crec que al final és perquè hi ha moltes qüestions a la ciutat relacionades a la memòria històrica, en aquest cas, en la guerra civil, i amb l'etapa del franquisme que no tenim superades, no com a societat, i el monument és un reflex. Jo crec que és l'exemple d'estar susceptibilitats i d'estos enfrontaments que no han superat. Dins de cada partit polític et trobes posicions de tot tipus i manera. Pre-configuracions no mentals, els que volen la retirada són d'escarres, els que volen el manteniment són de dretes. Crec que és una afirmació molt simplista. La consulta al final va ser una decisió consensuada entre els grups municipals que en aquell moment estàvem part d'aquest ajuntament, que no recordo malament exceptuant el Partit Popular que va dir que no volia participar. Era veure realment la ciutadania que pensava i què és el que volia que passés amb el monument. No parlava de què faria l'ajuntament, sinó què es podia impulsar des de l'ajuntament si una retirada o una, en este cas, reinterpretació. En una participació baixa de ciutadania el que va guanyar va ser esta reinterpretació. Natros, com a govern municipal en este cas i jo com a regidora de memòria històrica, no entrem en la discussió de que un organisme en este cas supramunicipal hagi pres una decisió com és la retirada del monument. No és el nostre què, en este sentit, discutir o rebatre de la decisió del govern de la Generalitat. En tot cas, aquí no estaria el tema. El tema estaria en el fet de que retirarien el monument, tal com va anunciar la consellera de Justícia en el moment en què va venir a fer l'anunci de la retirada, que se l'emportarien i que ens deixarien aquí al mig del riu. La pilastra nua directament. Ells s'hi sustentaven des de la Generalitat fet de la nuesa d'esta pilastra, un símbol de pedagogia, de superació, que aquí sí que jo poso en dubte que no acabo d'entendre ni de veure on pot estar la pedagogia. Quan el que fas és fer desaparèixer un monument, que ens agrada o no, ha format part de la història de la ciutat. Tenim clar, com a govern municipal, que no ens agradaria que després d'estar retirada del monument, la pilastra quedés nua i no hi hagués res més. I si em permeteu ja també com a regidora de memòria, no només pel fet que la pilastra nua jo entenc que no representa res, sinó que el camp de fe és crear alguna cosa per superar aquest passat, per recuperar també el nostre passat, perquè aquella pilastra representa també el pont de bar, que és el pont de la cinta que tenia la seva història i la seva funcionalitat aquí a la ciutat, no com un lloc de pas per poder explicar la nostra història, per poder explicar el nostre passat, el que ens agrada o el que ens fa més goig, i també el que no ens agrada i no ens fa tant de goig, amb detenir elements que ens recorden que ha passat.