 La simulació clínica és, una eina, un instrument molt poderós que tenim a la nostra mà per poder ensenyar, mitjançant la pràctica de casos fets a mida, de situacions clíniques que després els estudiants, com a futurs metges, es trobaran. Per aplicar correctament la metodologia en l'entorn de la simulació clínica, hem de seguir quatre fases. El prebrífing, el brífing, l'escenari i el de brífing. El prebrífing és la reunió que fem just a l'inici de la sessió, i l'objectiu d'aquesta reunió és trencar el gel, fer un marc de seguretat psicològica, després expliquem també les normes bàsiques de la simulació, que és el principi bàsic, el compromís i la confidencialitat i el contracte de ficció. Posteriorment passem a la segona fase, que és el brífing, on donem els detalls per resoldre el cas i els ensenyem l'entorn on ells hauran de resoldre el cas. Posteriorment hi ha bé la fase de l'escenari i ells entren per atendre el pacient simulat i li fan la història clínica, l'espuració, demanen les proves, fa la seva orientació diagnòstica, li expliquen el que li passa al pacient, inicien el tractament, etcètera. I un cop s'acaba aquesta fase comencem el de brífing, que de fet aquesta és la fase clau de la simulació, que és una conversa estructurada sobre el que acaba de passar en l'escenari. D'acord? I aquesta és la fase més important perquè és aquí on es consolida l'aprenentatge guiat pel tutor facilitador que participa en aquesta sessió de simulació. La simulació clínica m'ha portat una oportunitat per posar en pràctica tot allò que m'ha pres durant els anys de la carrera i desenvolupar-me en un entorn hospitalari pràcticament real sense el risc que comporta estar en un hospital i prendre les decisions que ho metge a defender. El que destacaria és que podem practicar, no només el treballen aquí, sinó també la pressa de decisions i el pensament crític, així com afrontar diferents problemes complexos. Si t'equivoques, saps greu perquè ets posem a la nou paper i en aquell moment per tu, la persona, l'actor o el maniquí, és el teu pacient i cobra-hi de més en aquells moments. Les simulacions permet fer aquesta pràctica fora d'un entorn real i aquesta manera és molt més segur i a més també el podem adaptar allò que exactament volem. Avui en dia, tota la instrumentació i tota l'aprenentatge del metge abans de fer de metge és molt convenient poder-lo fer en entorns de simulació.