 Jamen, jeg hedder Jakob Hulsang. Jeg er uddannelsredaktør på politikken, og jeg har haft fornøjelsen af at være overstyret på tre debatter på Aarhus Universitets skib her på Folke med Pukkanol. Første debat handler om brugbygning, hvordan kommer man godt videre fra skole, overover i gymnasiet, der er værdsuddannelse og videre på universitetet. Konventionen på den var vel for at sige det helt kort, at vejleden skulle være andet og mere end over. Man skulle også gøre noget at få bedre kontakt af værdsliv og uddannelsinstitutionen mellem. Debat nummer to handler om politik, og der var et ord, der gik igen. Det var begejstring. Det handler om, at begejstring er levende både for den mere konkrete praktiske del af, hvad politik kan bruges til, men også over det mere abstrakte begejstring for selvefædet, det sjov i at løse matematiske opgaver. Og den tredje handler om universiteternes fremtid. Hvad skal være vigtigt? Hvad skal man lægge væk på? Her var kompetitionen klart, at det, der bliver brug for er digitale kompetencer, og der bliver brug for skarpt samarbejde mellem erhverv og viderebordne uddannelser. Og selvfølgelig stadig med hendtlæg på, at der er også en vigtig opgave i at uddane de bedste forskere, der kan stille de rigtige spørgsmål i vores samfund. Så det her samlet er en fornøjelse at være ordstyret for tre debatter, og der er absolut grønt til at råde sig over hos universitet for rigtig gode forberedelser. Rigtig gode sjovre elementer, for eksempel en minuts tale til folk og også gimmicks i form af, at man skal lave afstemning om de vigtigste udfordringer for universiteterne. Så det her har været en fornøjelse, og jeg håber, for deltagerne har de fået noget med hjem i forhold til at overveje, hvad der er vigtigt i den danske uden af sidste debat.