 L'objectiu d'aquesta exposició és, bàsicament, fer una reflexió al voltant d'un tema que és molt important. És l'adició a les comunitats europees, que pot ser l'esveniment polític que més ens ha transformat la vida com a ciutadans. Aleshores, és fer una reflexió sobre què va comportar l'adició a les comunitats europees. Per a Catalunya, per al mateix temps, és com Catalunya o des de Catalunya hem fet Europa, de manera que som també corresponsables de l'Europa actual. Tinc una relació amb Europa gairebé personal per raons cronològiques. Vaig néixer després de la guerra civil i de la guerra mundial. Vaig veure com es formava una Europa de llibertat, de progrés, de totes les llibertats que nosaltres no teníem, i vaig viure l'entrada d'Espanya en aquesta Europa amb una gran il·lusió. Havia hagut un desplaçament dels centres d'interis, però Europa continuava sent Europa, i jo crec que continua sent un projecte que val la pena conservar i sobre el que val la pena lluitar. Catalunya es troba inclòs a dins d'una part d'Europa que va entrar en el 1880 gràcies a Espanya i Portugal, la part mediterranya d'Europa, que se sumava a Itàlia, que va ser un dels membres fundadors, tot el que el mediterrani significa dins de l'Unió Europea. I això significa moltíssimes coses. La política euro-mediterrània, com sabeu, té la seva capital a Barcelona des que va començar el procés euro-mediterrani amb una de les primeres presidències espanyoles que vei dins de l'Unió Europea. A l'europaísme català, que ja ve d'antíc, des de l'entrada de l'Unió Europea, es va multiplicar moltes altres iniciatives. Els catalans haurem de portar el millor dels altres mateixos, perquè aquest projecte europeu, que a vegades té fisures, té trontolles, avanci i ho avançarà amb la meïda dins que tots hi aportem els nostres esforços i el millor de nosaltres mateixos. Per mi, a Europa, significa diversitat per a la vegada Unió. Per mi, a Europa és cultura. Per mi, a Europa és integració i interesses econòmics. Per mi, a Europa és democràcia.