 és el meu primer dia com a rectora de la Universitat Pompeu-Fabra, la universitat que he dedicat als darrers 23 anys i en què he obtingut de fet la major part de les meves alegries acadèmiques i professionals. És també el meu primer dia en una nova etapa d'un temps nou en què voldria que la manera de treballar en equip amb un esperit ober i crític i de forma transversal es consolidés com una de les característiques centrales no només de com fem les coses a l'UPF, sinó també de qui som com a UPF. Us proposo que apostem obertament i sense complexes l'optimisme. No me l'interpeteu, sóc molt conscient que a les universitats hem de fer front a desafiaments importants en els propers anys que ens afecten a nosaltres com a institució i també al conjunt de la societat. Per això la meva proposta, la meva invitació, no és abraçar un optimisme avui o naïf, sinó fer nostre i alimentar un optimisme crític, un optimisme realista i un optimisme constructiu. El meu és un compromís ferm amb la universitat amb una determinada manera de fer i de ser. Un compromís amb un programa que hem volgut valent, innovador i respectuós amb el llegat de totes les persones que ens han precedit al capdavant de la universitat i que arreu com un testimoni que, tant jo com l'equip que m'acompanya, treballarem per millorar i per enriquir. Un compromís també amb tota la comunitat de l'UPF i sobretot amb el vanestar de les persones que em formen part. I on t'has de ser compromís amb la resta d'universitats catalanes i amb el nostre sistema universitari? El nou equip de direcció comencem a treballar des d'avui mateix amb entosiasma i amb la voluntat, com us he dit, d'encertar les nostres decisions. Sisplau, penseu i sentiu l'UPF com el que sou tots, els rectors i les rectores veritables d'una universitat que espira oferir la millor versió d'ella mateixa i a superar els seus morts per fusionar-se amb l'entorn en què viu. En definitiva, una universitat que espira ser una institució singular i universal. Gràcies.