 Bon dia a tothom, com ve ha dit la vicerectora, malauradament el doctor David Rojas Rueda no ha pogut venir, però em presento i jo soc Ione Ávila, palència, i soc una investigadora pre-doctoral del Creal, intentaré fer les vostres delícies o un petit testet de la proposta que venia a fer el David Rojas. Pels que no ens coneixeu, el Creal som el centre de recerca en epidemiologia ambiental, som un centre de recerca que estem enfocats en estudiar com l'entorn pot afectar la nostra salut o més aviat a la salut de les poblacions. En aquest cas concret em centraré una mica en els efectes que pot tenir la mobilitat urbana, és a dir, com es desplaça la gent per les ciutats i com això pot afectar la seva salut o més aviat a la salut de les poblacions en les ciutats. Volia començar la presentació amb aquesta notícia. Aquesta va ser de fet la primera notícia que vam llegir el Creal sobre l'escàndol del DSL el setembre del 2015. I més que res, volia començar amb això perquè escàndols com el del DSL ens ajuden una mica a remarcar coneixements que en certa manera ja hi són, però que en certa manera pel fet de la massa crítica que es genera se'ls comença a donar més importància. Començant una mica el DSL realment es va començar a implementar a Europa als 90, més que res seguint una mica l'enfoc de què es podia fer per paliar o mitigar els efectes del sector del transport en el canvi climàtic. Està més focalitzats o més centrats, no sé per què això és tan en sol, però estan més focalitzats o més centrats en el fet de disminuir les emissions en CO2. Què passa a dia d'avui? Sabem que realment el DSL, a part d'aquesta relació positiva amb el canvi climàtic pot tenir una relació amb la salut perquè el DSL hem pogut veure que ha augmentat les emissions d'òxids de nitrògen i de partícules. Una miqueta, comencem amb això, una miqueta per remarcar el fet que, quan es fan planificacions urbanístiques o de transport, tendim potser a focalitzar-nos en una cosa i ens en oblidem d'altres. Des del crear, en certa manera, el que estem intentant promoure és que sobri aquesta visió, una visió més holística, intentar que s'incorpori el factor salut. Llavors, el rol de transport a les nostres ciutats. A dia d'avui, realment, està molt ben entès que el transport té un rol molt important en el que és el desenvolupament tan econòmic com social de les ciutats. És a dir, el transport fa que es transportin o que es desplaçin vents, que fa que la nostra economia sigui més activa, però l'hora també desplaça gent. Per tant, tenim més interacció social. Però què passa amb la salut? El factor salut en el rol del transport no està tan en compte. A dia d'avui, realment, sabem que el transport té relació amb accidents, pol·lució de l'aire, soroll, pertorbació del medi ambient local, ocupació de l'espai i també de congestió. Llavors, els planificadors de transport o els enginyers quan comencen a pensar com planifiquem el transport en una ciutat dels indicadors de salut que tenen en compte principalment pensen en accidents que ha sortit aquí a la presentació. També es pensa en pol·lució de l'aire, cada cop més, i una miqueta en tema soroll. Què sabem a dia d'avui? A dia d'avui, sabem que el transport causa més de 1,24 milions de morts a nivell mundial per any. És a dir, està catalogada com la buitena causa de mortalitat a nivell mundial. En temes de morbiditat, és a dir de malalties, estan comptabilitzades a 78 milions de lesions per any a nivell mundial. Pel que respecte a pol·lució de l'aire, bé, a dia d'avui, realment hi ha moltíssima evidència en temes de pol·lució de l'aire. En termes de mortalitat, estan comptabilitzades a 184 mil morts a l'any mundial, 50.000 són de malalties cardiovasculars i 34.000 del sistema respiratori. Respecte a morbiditat, trobem malalties del sistema cardiovascular, respiratori, càncer, afectes en funció cognitiva, que això cada cop està més incipient, l'evidència, respecte, diabetes, obesitat, i baix pes el neix. Respecte a soroll. Realment el soroll, avui en dia encara, hi ha bastanta incertesa científica, el respecte, però es comença a pensar que la càrrega de malaltia pot arribar a ser comparable a la de pol·lució de l'aire. Bé, aquests 3 indicadors que he comentat són els 3 indicadors principals que s'acostumen a tenir en compte a l'hora de planificar transport. Però n'hi ha d'altres d'indicadors i un que és molt important per nosaltres, a dia d'avui, és l'activitat física. Activitat física. Sabem, a dia d'avui, entre el 20 i el 50% de la població mundial no arriba els nivells mínims d'activitat física. Els nivells mínims d'activitat física, més o menys tots el sabem, són els que estipula l'Organització Mundial de la Salut, que són aquests famosos 30 minuts diaris d'activitat física moderada, vigorosa. Respecte a activitat física, també hi ha molta evidència científica dels efectes negatius que té la manca d'activitat física. Respecte a mortalitat, tenim 2,1 milions de morts a l'any anivi mundial, és a dir, es considera la quarta causa de mortalitat. Recordem, abans hem dit que els accidents es considerava la buitena, la manca d'activitat física és la quarta. Immorbiditat, tenim entre un 6 i un 10% de malalties cardiovasculars, diabetes de tipus dos, diferents tipus de càrcer, inclús malalties mentals, com pot ser la depressió. Realment, amb tot el que estic dient, crec que més o menys tenim una pincellada dels diferents indicadors de salut que considerem importants. Quines alternatives tenim? A dia d'avui sabem que gairebé la meitat dels desplaçaments que es fan en una ciutat, en cotxe, són inferiors de 5 quilòmetres. 5 quilòmetres és una distància que potser no caldria anar en cotxe i podríem començar a valorar altres mitjans de transport que puguin millorar aquests diferents indicadors que hem estat comentant. L'alternativa que més promocionem o que més estem estudiant a dia d'avui i en certa manera dintre del món de la recerca és el que considerem la mobilitat activa. Entenem com a mobilitat activa, tots els desplaçaments que són caminant en amb bicicleta, inclús la combinació d'aquests dos amb l'ús del transport públic. Perquè recordem els indicadors que hem estat comentant que la mobilitat activa estava demostrada que es redueix accidents, pot reduir la polució de l'aire, pot reduir el soroll, pot augmentar l'activitat física, indicador molt important per nosaltres a dia d'avui i pot disminuir la congestió a les ciutats. Què és necessari per poder promocionar o facilitar aquesta mobilitat activa? Doncs l'evidència ens està començant a dir que les ciutats compactes com és la ciutat de Barcelona, per exemple, o moltes ciutats mediterranyes, pot ser una solució o un model a tenir en compte per les futures ciutats o els desenvolupaments de les ciutats del futur. És a dir, aquestes ciutats que són, com ve diuen la paraula, compacte, és a dir que ho té tot bastant a mà i que realment els desplaçaments es poden assolir caminant o anant en bicicleta, que no és necessari realment agafar el cotxe per anar a comprar, etc. Altres factors, infraestructura urbana per a ciclistes i bienans. Quan parlem d'infraestructura urbana per a ciclistes i bienans, no només parlem del fet de facilitar carrils bici, etc. sinó també facilitar infraestructura urbana que faci que aquests desplaçaments actius siguin més agradables, com pot ser també augmentar els espais vers de la ciutat. Una miqueta anant amb tot aquest tema dels indicadors a tenir en compte i del fet de començar a pensar també en com modelitzem o planifiquem aquestes ciutats del futur. Una cosa que s'està parlant bastant és del fet de la transició tecnològica dels cotxes, és a dir, passar dels cotxes de gasolina i és els cotxes elèctrics, d'acord? Això està molt bé. Però si comencem a mirar els diferents indicadors, la transició tecnològica bàsicament abarcaria pocs d'aquests, disminuiria emissions, també disminuiria soroll, però no faria res al respecte dels accidents, tampoc faria res al respecte dels nivells d'activitat física i també tenien en contra els indicadors que tampoc han entrat en detall, com per exemple temes d'inaquitats socials. En canvi, si parlem d'un model de ciutat on es comença a planificar, no només el fet d'acord, els cotxes poden passar a ser elèctrics, comencem a pensar en un conjunt en com planifiquem les ciutats perquè hi hagi més transport públic, més accessible i que la gent pugui desplaçar-se més activament, estem tenint en compte tots els indicadors. En aquest esquema més o menys ve a ser un resum en certa manera dels diferents factors que considerem importants a l'hora de promocionar aquesta mobilitat activa i aquest transport públic. En certa manera, coses que hi ha anat comentant, com el tema dels accidents, els espais vers, perdó, i llavors entrarien també temes de connectivitat, accessibilitat, temes estètics que he comentat també que va relacionat amb els espais vers, la intermodalitat, és a dir, el fet de poder tenir aquesta opció d'anar amb biciclet, caminar o també el transport públic, etcètera. I llavors, què estem fent a dia d'avui al CREAL, en certa manera, des de la nostra perspectiva de recerca? Avui en dia estem portant en termes un projecte que es diu PASTES, un projecte europeu on participen set ciutats d'Europa, totes elles diferents, el qual és interessant per veure diferents exemples de mobilitat, perdó, i el que estem intentant veure és identificar les relacions entre mobilitat i salut, és a dir, crear una evidència més consistent, referent sobretot a temes d'activitat física, accidents, i també estem començant a incorporar factors com són salut mental. En aquest projecte, bàsicament, el que s'està demanant a les diferents persones de les ciutats és que em plenen uns qüestionaris online sobre els diferents àvits de transport que estan fent, i així podem nosaltres després fer diferents anàlisis, i també estem fent altres anàlisis, altres estudis, perdó, relacionats amb portar determinats censors de contaminació, activitat física, etcètera. I no m'allargaré massa més. Simplement per acabar, he començat amb una notícia, acabarem una altra, aquesta notícia va sortir fa dos dies a la venguàrdia sobre el fet de una ciutat sense cotxes és possible, ve a moltes ciutats d'Europa ja s'estan començant a plantejar que el centre de les ciutats estigui prohibit en el cotxe i es vol extrapolar el que és tot a la ciutat. Això és un tema de debat, realment fa relativament poc el crear el vam generar, vam crear un debat d'on vam convidar bastanta gent per parlar del tema de si realment és possible una ciutat sense cotxes. I bé, a qui ho deixo? Simplement m'agrada destacar una mica de la notícia que de fet, la vida en la ciutat sense cotxes és indudablement millor i hi ha menys estrès, millor eficiència i més salut. Gràcies.