 Realment és el millor any que haurem viscut a la universitat. Saps per què? Jo pensava, nosaltres, vosaltres, tots, els alumnes també, han hagut de sortir de la seva zona de confort segur, però els professors també, i el personal del PAS també. I tothom que viu a la comunitat universitària segurament ha viscut un any realment molt diferent i hem gestionat les expectatives que teníem d'una altra manera, els alumnes han gestionat les expectatives que tenien sobre els seus finals de carrera d'una altra manera, però també nosaltres, els professors, ens hem vist obligats a mirar-nos la carrera, els seus ulls, d'una altra manera. Jo segurament no oblidaré mai haver fet classes aquest trimestre sense veure els uns dels meus estudiants, sense tenir la seva força quan acabaves de fer la classe. I això fa que aquest curs sigui extraordinari. Però ja fa temps que penso que hi ha una generació, la generació que avui està en aquest acte previ a la graduació, un acte que voldríem donar altra manera, la graduació ja vindrà, però és evident que aquest és un acte que no oblidareu, perquè no l'oblidareu, doncs fa temps que penso que la generació que va viure a la crisi del 2008, ells eren molt més petits que avui que viuen al final de carrera, i ara els hi ha tocat viure el 2020 serà una generació extraordinària. Per què? Perquè segurament amb aquella crisi amb la del 2008 van aprendre el que era la vulnerabilitat de la nostra economia, els límits de la nostra economia. Se'n van a donar que no tot sortia com ells havien previst a casa, ho van viure a casa segur, i van notar també que la societat cruxia, i ells eren molt més petits que ara, però ara el 2020 ha après el que és la vulnerabilitat física i també la capacitat de col·laborar entre totes les disciplines. I avui que som aquí a la universitat, què és? La universitat és coneixement i coneixement, no només pensant, en ciència, en recerca que ha fotonat, però a la universitat ens ha donat gran satisfacció d'estar en els rànquings de les millors universitats. Ens fa molt content, però no tindria cap sentit la universitat sinó que fos capaços de col·laborar les diferents ciències. I aquesta Covid-19, aquesta malaltia, aquesta pandèmia ens ha ensenyat a professors personal no docents, a tots els estudiants ens ha ensenyat a col·laborar entre nosaltres, a recuperar i a entendre les limitacions dels uns i dels altres, dels professors i dels alumnes i també entendre que necessitàvem la ciència, que volíem respostes en la ciència, que necessitàvem els professionals del dret, perquè ens expliquessin fins on podíem voler anar els nostres drets fonamentals per viure aquesta pandèmia, aquest estat d'alarma, que necessitàvem també la ciència de les humanitats, totes les dimensions, per poder pensar, per poder imaginar com sortiríem d'aquí, que també necessitàvem el periodisme, de manera inhabitativa, per poder explicar tot el que està passant, i en definitiva prenia sentit tota la universitat, tot allò que hi ha a la universitat i fora de la universitat. I aquesta generació, la del 2020, la generació que va viure fa uns anys quan eren molt joves, doncs aquella crisi del 2008 serà una generació compromesa, i això ho estem veient. Jo fa anys que ho noto quan treballo amb els alumnes de primer, quan corregeixo el treball final de grau, estan compromesos, estan molt més conscients, són molt més conscients de la societat on els ha tocat viure, de que la volen canviar, de que volen millorar. Ara sentia amb el testimoni d'algun professor que deia recordeu que tenim feina, hem de canviar la realitat, doncs efectivament ells ho podrà fer perquè n'estan convençuts, n'estan compromesos, perquè no tenen el seu ego i el seu jo al mig de les seves prioritats, sinó que han mirat a banda i banda i han vist que són molts que ens necessitem entre nosaltres, i tenen el coneixement per compartir, per poder-ho fer bé. Per tant, avui, malgrat la distància, és un dia molt emocionant, és un dia realment molt emocionant, perquè esteu a l'altra banda del vidre, però us trobarem els carrers, us trobarem les places, us trobarem els estudis, us trobarem a tot arreu canviant aquest món que ens ha tocat viure. I quan tingueu fred, perquè allà fora els carrers de tant en tant pedrega i fa molt fred, podeu tornar a la universitat i nosaltres us taparem, si fa falta. Però segur que caurà la màscara d'aquesta societat tan humanocèntrica que tenim i protegireu millor el planeta i la vida del que ho hem sabut fer nosaltres. Que tingueu moltíssima sort. Aplaudiments! Aplaudiments!