 Så har jeg fornøjelsen af at sige velkommen her til Aarhus Universitet. Min navn er Jakob Fudtein. Jeg er uddannelsrektør på politikken. Og den her debat synes jeg virkelig rammer alt, hvad i folkemetet skal rumme. Den har ideen om, hvordan man får skabt vækst, den har ideen om, hvordan man får skabt samarbejde mellem stat, mellem uddannelser, mellem universiteter. Den har det, at vi er i en helt rigtig ramme. Vi er nemlig i det, der hedder Kittjen her på Aarhus Universitet, som er simpelthen arme stedet for at skabe virksomheder. Det er simpelthen her et foregå, det her man har prøvet at skabe i miljø, som kan inspirere nogen til at komme godt videre og få rykket sig selv, og komme godt ud af universitetet og ud i et afhævesledet tjenende folkebunkerpenge. Jeg glæder mig til det. Så velkommen til alle, og velkommen til alle her med, der er ude. Og så har jeg jo til hjælp af et helt forventeligt panel ved at bare sige, som ikke kunne være bedre. Vi har startet med Simon Stås dag, som er stiffer af Impleet, og han er simpelthen en vasketægtig Aarhus ytifuld i værksædder. Jeg kan se, at han tituler sig selv som farman og farvner i den rejkfølge, så farman er også en. Ja, der er her. Giv lige Simon en hånd. Og ved siden af Simon har jeg brugt væk nissen, så er vi nok i møden i historiepræsentationen for Aarhus køb, rejk til på Aarhus Universitet, så har vi mulighed, der kommer den konservativ folkeparti. Hvad er Østland, så du har jo en inform for hjemmandet for det også, så sagde I fornuet, at det er så meget her, en rigtig længe stedstænd, men det skal jeg rippe af kædder i morgen. Det er godt, du kommer. Giv i vores hånd. Og så har vi en jul, som vi får politikens undervisningsuddannelseshold, 10 træninger for styren for alle mulige beleger i udeleger og tilspunkter, og jeg vil sige, at I endelsesåret kan altid i møde komme, også når ministerne på året ikke er det. Giv I endelsen du hånd. Og så har vi Emil Kongsfeldt, CEO, Radio Søf, som vi også er representant for, det vi kommer til at snakke om her, det er nemlig, hvordan får man skarpt, god forskningsværkselse herfra, fra et journalistisk stort teg. Og da det jo er en virtuelt debat, som så heldig, som vi også har virtuelt det samme med, der har vi nemlig Jacob Bodskov, der har ikke den grad også en hjemmand for det, fordi han er borgmester og formand for KOL, og han sidder her virtuelt. Det var så højt, at jeg troede, at I endelsen kunne høre, så det var hvor jeg kunne være. Og så har vi Lars Holmelsen, der er chef for ivaksædrig, og for SMB-spredigheder, SMB-politik i glas til kloserik, og SMB er jo små og mælde stor ivaksædrig, som vi kan vise nok ved. Giv ham et ord, Anders. Simon, jeg var tænkt mig at starte med dig, fordi det, vi har lyst til at diskutere i dag, det er jo præcis, hvordan man som universitet, kan sikre, at det er mest muligt, at vi kommer for at forstå godt, du lærer, og hvordan man fra politisk side muligt har, og at vi har politisk ordentlig taget dig, sikrer, at det kommer til at ske. Hvad skal du, Simon? Jo tak. Jamen, jeg hedder Simon Stag. Jeg har keltet i universitetparken siden jeg er der på, så jeg synes også lidt, at jeg har en hjemman for at få det her. Følger op, hvor jeg sidder i Aarhus, og har siden jeg var helt enig, og har haft min daglig gang i flere år, så jeg har på universitet. Jeg er et produkt, at de eksperimenter, der har været sæt i søn, er, der præsenterer et ad eksempel på, hvad der kan ske, når man giver nogle studerende, lidt fri tøjler, når man hjælper med måske at spotte nogle hundreder af en gram, der skal reforme, og så videre. Det synes jeg, at jeg skal udfordre lidt med i dag. Jeg tror på, at når vi skal på direkte rammer for studerende, så skal vi nok lave en resultat. Jeg tror ikke på, at vi som universitet skal motivere studerende til at udvikle, men jeg tror på, at vi skal skabe rammerne, hvor i studerende selv kan lave udviklemmer. Jeg tror ikke, du har til et skål, at du laver udviklemmerne, drivet udviklemmerne, men at stå bidragt til, at de eksperimenter, der bliver lavet, kan drives godt. Det har jeg lidt spørgsmål med til jeg, politisk kolde i dag, om der ikke var nogen ting, som du måske skulle have kigget lidt på, men det kan vi jo vente tilbage til. Jeg sidder i dag som medstiftere af Implat. Vi er vokset ude af universitetet, og studerende fra 2013 til 2019, det vil sige, at jeg blev færdig her for halvanden og to år siden. Den sidste Amigo France blev færdig for 100 år siden i dag. Aulanden ville lave et par tyne medarbejder, så lidt afslag så har vi skabs, og nogen af dem også har i byen. Så det er vi der meget større dag. Jeg glæder mig troligt meget til det, og jeg tror, at der ligger et kæmpe uforløst potentiale i universitetet. Hvis der bare er nogen anden sted, og sker dem lidt frihammere, så kan vi handle det lidt mere frem. Så det håber vi, at vi kan snakke lidt mere om. Tusind tak, James! Tak, James! Men så kan jeg godt sige, at jeg vil bare starte med at lide ud for dig, og sige, hvad skal du overhovedet med universitetet? Kunne du ikke bare, som nogen også gør, uden for universitetet, have gået ind i, hvad har jeg længet, uden at sige, sådan her er jeg jo gerne, Ja, det er det, jeg tror. Jeg tror også, der kan vi bruge lidt andet fra den anden, inden herede, men jeg tror, det handler om, at der skal jo bare lide, når det er nogen mennesker, som mig, for at gøre ude, så vi ikke bare er ude, for at få masser af antalelser, og forhåbninger. Så nogle mennesker, som mig er i, så måske som optimistisk, og er i, hvor det er jo meget godt, at det skal man måske holde vidst, som vi lærksæder. Men det er nok også meget godt, at der er nogle bræhemsprolekker, der kan helle det videre, som vi kan lære nogle af dem, der har gjort det før. Men vi kan lære noget, om teorier, om forretninger, eller om hemmiske produkter, eller hvad det måske lær. Men den hvide, er jo fuldstændig essentielt, for at vi kan løbes. Så tror jeg, der er flere tyder, der er videre, som godt lige kan lære, end dem, som man går i det, og giver opfinder. Men så er der også, de videre, som vi kan løbes. Det, man representerer, er jo ikke, men hvis vi ser, på de store, de andre, der kan løbes, det er jo forskning, og det ved jeg også, vi har representeret her, her i dag, så vi laver dybt afhængig, om der er sted, hvad vi ved, der er. Tak, Kimo. Vi vil da tilbage tilbage, så skal vi nok komme til at snakke om, for vi har noget, og diskuterer også. Mikke, jeg har også til at høre på vej, i forhold til din rejse, ind i laxateri, men også turen fra Aarhus under C, og videre ud. Hvad skal du? Hjemme mig, tak. Jamen, vi har jo en, en vild anden, rejse med Rejse, som i modsætning til Simu, som er studenter i laxateri, så er vores mere forskningsbaseret i laxateri, så er det vigtigt i den debat, at skælle imellem studenter i laxateri og forskningsbaseret i laxateri. Big del er vigtigt. Men vores rejse har været gennem, både forskningsprojekt, og PVD-undland, så vi har opbygget en, grundlæggende teknologi, som man så kunne tage, fra et forskningsstatig, det hele tiden, et grundforskningsstatig, og skamen kommer til at se, og der er nogle helt andre, der er nogle af de udfordringer, vi løber an i det samme, men der er også nogle helt andre udfordringer, i forhold til IP omkring det, i forhold til Rejse Kapital, i forhold til faciliteter, til rådighed for, og videreudvikling, i den type virksomheder, og alle de tre punkter, har været kæmpe udfordringer for os. Jeg ved, det er det for mange, de her viden, som i laxateri, stadig den dag i dag, og en hel del af det, tror jeg, men politisk, har nogle rigtig gode muligheder, for at pressere og skabe, nogle helt andre andre. Og meget enig med simulitet, at universitetet, og politisk rolle, her, der skaber rammerne, der skal nok komme, verksateri, med som mærksomhed, nogle krænger, rammerne er det rigtige, men lige nu, hvor rammerne for forskningsbesætet, verksateri, er meget, meget stramme, og meget sværere, man begynder at give, når man kommer, som helvede. Ja, og så er jeg jo, at lignes dyrker, i den samme, af stedighed, og hvad har du, at ude til at bruge, de stedighed på? Hvor har du mødt, jamen, det har jeg mødt mange steder, det er der første sted, hvor vi har mødt, behovedet for stedighed, det var her i forhåndelsen, diskussionen over universitet, omkring IP, og jeg tror, det er egentlig alle, der er vigtigste debatter, på forskningsbaseret, i verksateri, i dag, jeg har fået en ny tankegang, omkring IP-forhåndelsen, så skal vi i år sætte IP, patentere, og den slags, beskyndende regligheder. Det ved jeg jo ikke, men lige nu, jeg har aftalt, i forhåndelsen, så det er IP, og jeg skal altså kælde det sammen, hvor, i grundæggende, så er lovgivningen i dag, skruet sådan sammen, at universiteterne, de skal, de er i princippet forpligtet, til at forsøge, at profitere, på den, den patentere, udtages fra universitetesiden, og det er rigtig fint, hvor sammen, store virksomheder, har udviklet noget, der er ret målret, færdig produkt, men når man udvikler ny teknologi, der skal mådes, og lyftes, så er det svær, at se, hvordan man skal profitere på det, der er 5-6 universiteter, på verdensplaner, der kan tjene penge på patentere, så man bør, man bør, tænke den, den her strategi, omkring patentere, helt andet, fra politisk side, skal universiteterne profitere på patentere, især, når det er til, nye teknologier, og emerser dig, eller skal samfundet, i stedet, sat på at profitere, på de arbejdspladser, og alt det, der skaber, som omkring patentere, de nye forskningsprojekter, som nye virksomheder, sætter i søen, og vetserskab. Og det er kredet enormt stedighed, for lige med den tabate til det, så det er kredet enormt stedighed, og nu, til en, i en aftale, uansettet, gennem året årsforhandlinger, får noget murt, men i centraftale, en aftale om, hvordan vi kunne få lov, bruge det her patentere, på fornuftig vis, der også kunne skabe andre, for at skabe en virksomhed. Der har vi da ved at, kan jeg tønkelede en gang, i det forløg. Vi har været glad for, men det har også været, en meget hård forholdning, at komme igennem, og ved andre forholdninger. Tak fordi, tak fordi, giv I begge hånd for dig, fordi, fordi, nu havde jeg jo i forhold, en planlagt, at Brian Bæk, skulle have lov at sige, du har virkelig jo, riset banen godt op, i forhold til noget for dig, og spille bolder bag Brian, også fordi, når du møder stedighed, så tænker jeg jo også, at der kan være stedighed, begge sidder, begge vej. Så hvad skulle Brian, dit indspark i debatten? Jamen, jeg er vestyde, jeg er trækse af det. Nå, godt. Lad os lige prøve, fordi jeg vil også godt prøve, lige at tegne en ramme, for hvad vi egentlig ser, som universitetet så opgave. Universitetet er herfor at støtte op, omkring det danske samfund. Det gør vi via forskning, det gør vi via uddannelse. Vi skal også gøre det via samarbejde, og via innovation. Og det sidste ben, det er, at det er, vi simpelthen ikke så stærke til, som vi er, til de to første. Og det er, det er sandskerne. Og så vil jeg så sige, som et svar til Mikkel, jeg er faktisk fuldstændig enig. Jeg ser, at det ikke er, som universiteternes opgave, at bedrive forretning. Jeg ser det, som universitetes opgave, og sørger for, at der kommer så mange gode idéer, ud af universitetet. At der så er andre, der profiterer dem, og driver en god forretning. Det synes jeg kun er smukt. Det har jeg ikke noget problem med. Det er ikke vores opgave. Og så kommer, men, vi skal selvfølgelig overholde den lovgivning, som vi er underlagt. Og det er jo der, du støder hovedet imod muren, det er når du møder, og hvad er det nu, der gælder på det her område, hvad er det, man skal. Og der kan vi jo sige, til vores stå politiker, vennerne her, jul og jule. Det er jo mig, ikke? Det kan jeg jo sige til dem. Ved hvad? Der har I simpelthen opgave, I skal, I skal, I skal have løst. Og når I nu i gang med at løse den, så er der en mere, I skal have løst. Det hedder incitamenter. Hvis nu jeg er institutleder, så kigger jeg, så er der et tal, jeg kigger på, med meget regelmæssig imellemrum. Det er, hvad står der, jeg kan få det her til, at drive rundt. Når, hvad er det, institutlederen og universitetet tjener penge på? Vi tjener det på vores uddannelser. Så har vi noget, der hedder, bassesmyder til forskning. Og så har vi noget, der hedder, eksternemider, som dybesæt går, til at finansere projekterne. Det er sådan nogle midler, vi ikke rigtig selv som universitet, kan få fingeren i, fordi de tilhører forskerne, og det skal de også. Men en ting, der ikke står, i vores inkomstræng, det er, i verksætteriet, innovation, med virksomhederne. Hvorfor er det ikke en del af vores inkomstræng? Hvis man vil noget her, så er man så snød, til at kende, at finanseringen spiller en ulløslig rolle. Og det her er noget, jeg gør med, at skabe entitamenter, til at styrke insatsen på det her område. Og nu er jeg lige nødt, til at holde en lille pause, fordi jeg nu ved, hvordan det politisk system, det fungerer. Der er sådan noget, der hedder, nulst som spil. Det er noget, djævlen har skabt, ikke. Det er noget, der er forventningerne, til hverken forskning og uviddannelse. Men vi har altså brug for, at støtte op omkring det andet, og det er simpelthen helt afgørende i min bog, for, at vi kan putte endnu mere power, endnu mere gang, i juni på det her område. Og det har vi gjort, og vi har gjort det, vi kan. Vi har skabt det her, i Verksættethus, som ikke var her for, ja, lidt mere end et år siden. Jeg har kommet en, en sprydende, dejlig, levene atmosfære, han er ned, og vi har store forhåbninger til det. Det, vi kan, og der er også rigtig meget, vi skal gøre, og det kommer vi måske ind på lidt senere. Hvordan kan det også blive mere irriterende, og hvad hedder det? Og beskæftig, med samarbejde med værvesliv, og beskæftig, med i værksæderiet. Så der er bestemt også rigtig mange opgaver, der ligger på vores bord, og vi er så friske til at gå i gang med dem. Det lyder Tinebrien. Tak skal du have for det. Inden jule og jul, det er jo fantastisk. Det burde være i bordet af et firma eller et rull. Det kan du aldrig ende med. Det kan du aldrig ende med, det ved jeg aldrig sære. Men inden I får uret, så synes jeg lige, at jeg skal udfordre dig, Brien, også. Ja. Jeg vil sige, nej, I må endelig ikke skære på de øvrige penge, vi får, men I må godt finde nogle ekstra penge til os. Men er det ikke rimeligt, når man nu har, som jo Aarhus Universitet, at gå til at tætte trækstuderende, der kommer rigtig mange penge ind på jer, specielt hver enstår. Er det ikke meget rimeligt, at det også er indenfor den ramme, I kan finde penge til, for eksempel at lave et sted som det her? Jo, det har vi også gjort. Jo, men det går det meget godt. Hvorfor skal det så sætte flere penge på? Det er simpelthen ikke nok. Vi er simpelthen nødt til at få noget mere af gas på, hvis det virkelig skal flyve det her. Og det har noget at gøre med, som jeg siger i institutlederen, der sidder og tænker på, du står her, kan jeg medarbejde dig. Det, du skal lave, det er jo noget, der skal bringe penge hjem til organisationen også. Og det er altså uddannelser og forskning, der giver det. Det er de aktiviteter, der giver indtæg til selve organisationen. Der er ikke noget incitament til, som sådan, at begyde sig i gang med de andre ting. Og det spiller også egentlig hele mere i tingsdiskussionen. For nu at være ærlig, så har vi en rigtig stor bunke kulturinterne, som vi også kan arbejde med og gøre det her endnu mere attraktivt. Men jeg anerkender, at der er balanser, og det er der også i bevillingen af den slags, men jeg smiler opgave ikke at tale vores bevillinger ned. Nej, det vil også uddømme. Jeg vil have lidt mere tak. Rengt i meget. Godt. Jens Jule, nu får du ordet, som jo repræsentant fra Markeringspartiet. Ja, tak for det, og først og fremst tak for organisationen og dejligt at være her. Det sidste jeg var her, der var det som nattevagt på akutmodtagelsen, mens det var på spittet. Det er jo egentlig ret fedt at se, at ting kan få nyt liv og sådan noget, og jeg er rigtig glad for universitetet også på den kontok udvidere. Jeg har jo ikke haft fornøjelsen af at blive uddannet her på universitetet, og jeg tror, jeg var på overgang med på mesteren, der sidder der. Og så vidt jeg ved, hvor vi nogle af de eneste, der ikke kunne få et rigtig arbejde. Så jeg tror, der er rigtig mange af dem, der har gået her på universitetet, som kommer godt videre. Det er jo selvfølgelig rigtig mange af dem kommer jo videre også som lønmodtagere. Og der er måske egentlig noget af det sidste brian, han siger, at der er jo også en eller anden kulturdiskussion. Altså hvor mange gange i sit unilive bliver man egentlig udfordret på, det kunne jo også gøre noget andet. Og jeg var måske bare sådan lavet, at jeg tror aldrig at blive et værksætter. Men jeg tror, der var mange andre, som kunne godt blive locket af nogle ting, og derfor handler det jo om også at få det sparket ind, som sådan et eller andet, er der en to timer på et eller andet tidspunkt, hvad kan vi tilbyde der? Men ind i undervisningen, ind i tankegangen, at man også kan drive det videre. Og så er det jo klart fra politisk hold. Nu snakker I om, ja, I.P. betyder internationale politik. Der var jeg uddannet, men jeg begynder at lide dig noget andet her. Men altså, I snakker om sådan nogle meget konkrete faldgrupper, men vi har jo også på et lidt bredere perspektiv, ligesom opgaven i at sige, hvordan kan vi sikre, der også er barselstavpunkt til teltstændige, hvordan kan vi virkeligheden sikre, at nogle af de der sikkerhedsnet man har for lønmodtagere også gælder. Fordi jeg tror ikke, at vi er de bedste til at finde de gode ideer, eller skubt i gang, eller et eller andet, men jeg hører selvfølgelig, når Brian siger, at man har brug for at understøtte noget af det her, når I påpeger den der balance mellem, hvornår bliver offentlig i penge til Big Business, og derfor skal det offentlig også have noget tilbage, og hvornår bliver offentlig i penge, måske bare til gode ideer, der kan blive til Big Business senere, men drevet af nogle andre og mindre, og derfor synes jeg, at ind i din distinktion mellem små og mindre virksomheder, måske godt kan være relevant i forhold til, hvor etableret er det, man føder ind i, og kan have det her forskellige regelsæt. Så jeg synes, at vi skal lave rigtig mange forskellige ting, men jeg er glad for at være i et hus, hvor man jo på en eller anden måde sådan siger. Det er også vigtigt at lave rammer omkring det. Det er også vigtigt, at man kan gå et sted hen, ligesom, at det er vigtigt for at få læst, at man bare skal komme over på læstsalen, og ikke bare sidde derhjemme. Så er det selvfølgelig også for at være vigtigt, at møde nogle andre med nogle af de samme ideer. Så egentlig, Lutter, i forhold til det, altså vi har jo også afsat penge, og vi samarbejder også bredt om at prøve at understøtte nogle af de initiativer, også nogle af dem, den tidligere regering to, altså og videreføre i forhold til at sikre, kan man sige, de der incubator-miljøer, og start-ups og sådan noget. Så det er en vigtigt afsort. Og så skal jeg udfordre dig ens, fordi nu siger Brien jo, det er jo et stort universitet, vi er på, og der har man jo haft penge til at købe et kommunhospital, indrette rum, som det her også, og så viderefølgelig, det har krævet størrelse at få gang i værkshederiet. Regeringen har fremlagt for nye en plan, der hedder Tæt på, som handler om udflyttning af uddannelspladser, udflyttning af affrundingsmiljøer også. Vil den styrke eller svikke den innovationssats, man gør på de store universiteter? Det tror jeg faktisk ikke, man ville kunne sige. Min postand ville være, at der er også ret mange gode idéer i de tyndere befolkigheder, ejende af Danmark, og derfor kunne man i virkeligheden sige, hvis man har den opgave at bygge den bro, og inviterer også dem, der bor på en anden side af herning, med ind i diskussionen, så tror jeg virkelig, det kan give noget. Så når vi har en ambition om at sikre uddannelspladser, så er det jo, altså, det vil jo stadigvæk være nogle af de største byer, nogle af de største universitetsmiljøer, der driver rigtig mange ting, men jeg synes egentlig, at det grundlæggende er sundt, at man, om man så måske, tænker i, hvordan kan vi række ud, og hvordan kan vi inviterer nogle af de gode idéer, men også sikre et uddannelser, fordi den del af universiteter, der handler om uddannelse, og som det mest handler om, handler jo også om at få gjort det tilgængeligt for flere mennesker. Men det er jo mere det med de store investeringer. Det er mere det med de store investeringer. Det mere det med, det koster rigtig meget, altså nanoscience her på år, som er en af de rigtige dyre, så det er mere det i livet. Jeg er glad for, at du nævner den, fordi der var jeg faktisk betonarbejder, da vi byggede anden sætning på den. Og det var ikke os, der trækte prisen op. Nej, men det er rigtigt. Og vi kan selvfølgelig ikke lave de der ting, lige så vel som, at når man ude på Skadby har stålkanonen, så kan jo ikke ligges alle mulige forskellige steder. Altså, der er nogle ting, som kræver store investeringer, og som vi ikke skal have mange af. Og så er der noget formidling, noget uddannelse, og kan man sige noget infrastruktur, som vi bliver med til at gøre en indsats for, og brede længere ud. Men det er jo ikke mening, at det skal tømme hverken energien, eller for den sags skyldemiddlerne her. Og det skal jeg lave ikke tømme energien. Denne debat, det var bare fordi, hvis ikke de bliver spurgt om det, så vil folk sige, hvorfor spurgter vi ikke om det. Nå, du får det førholdet. Og vi er sikkert tilbage til det. Og det er godt at høre, du har været med til at ligge fundamentet. Jeg vil sige, i meget velkommen til at se et spørgsmål. I kan nok regne ud, at vi godt ikke tager mange år heroppe, så der bliver ikke pinligt tavshed, men i meget velkommen til at se et spørgsmål. Inde imellem går jeg lige hen og tjekker på den der, og det gælder altså også jeg, der sidder derude. I må endelig udfordre sig inde, udfordre alle i panelet med et bagmål spørgsmål. Jeg skriver meget gerne, hvem I ønsker at få stillet et spørgsmål til, for ellers risikerer vi forkert at få sat. Men fyrt nage derude, vi glæder os til at få nogle gode spørgsmål. Mona, når nu sådan, Pabbe bliver statsminister, der går over valget 15-20 år, så kan lige deres at gøre, og så bliver du måske uddannelse og forskningsminister. Hvad vil du så gøre? Hvordan vil du styrke i værksædderne? Hvis nu altså Pabbe, han regner faktisk bliver statsminister næste gang til valget, så håber jeg på at blive ervavesminister. Nå, okay. Det skofer jo nu da. Ja, men det kunne jo være, at det regner faktisk lige, og det, vi skal tænke om her, fordi den gylte trickhandel i det her, det er Avenetter Universitænderforskningen Ervaveslivet Åretepolitiske. Og det er jo lige præcis det, der er interessant i den her diskussion, vi har i dag, og jeg har værket været betongarbejder eller noget som helst, men jeg har en virksomhed inde i Avenhus, som jeg har drevet de sidste mange år, og jeg har stadig været en lille del af, og har været med til at investere i rigtig mange sjovt ting, både noget, det der er gået godt, og noget, der ikke er gået godt, og lige for at sige det. Vi hylder jo ikke så meget de der store fjernskoer, ved Randhånd, der laver det her land. Man kan faktisk godt lære lidt af det. Det jeg mest optaget i den her, det er ind i det Ervavespolitiske, for det er det, jeg beskæfter mig mest med politisk, og det er derfor, at jeg gik ind i politik også. Jeg synes, vi har et meget lønmotær mindset i Danmark. Det er hele vejen igennem, det er fra familierne, det er en af skolerne, og det er en af, vi bliver store og skal finde, hvad vi skal være. Så sidder vi ikke og kigger på i verksætteri, så sidder vi og kigger på, om man skal være bære, eller tymmer, eller forske et eller andet eller hvad det nu kan være. Der skal vi simpelthen til at have masseret den kultur, og noget mere. Vi er simpelthen nødt til at snakke noget mere i verksætteri, og det at være selvstændig, det kan jo både være at køre den helt op, ligesom Lars Larsen, eller man er soloselstændig, og måske bare køre sit eget liv, fordi det, der er hele humlen ved det her med, at være i verksætter og være selvstændig, det er jo, at det kan være, fordi man har et skridt gode idé. Det kan være, at man gerne vil arbejde på en anden måde. Det kan være, fordi man simpelthen vil tilrette tingene på en anden måde, eller man har en ny drøm, eller hvad det nu kan være, og det synes jeg, vi har alt for lidt snakket om. Det kan jo med til at sikre, at vi har sådan et mere flexibelt arbejdsliv, fremfor, for eksempel, man skal være klans med hele sitt liv. Det er ikke sikkert, at man kan klare det i de sidste år af ens arbejdsliv, så derfor er det rigtig vigtigt, at vi har det med. Men det kræver jo også, at vi har en levedygtig aksekultur, der har vi lidt tilbage, og ønsker, at man kan sige, sværere er sådan blevet Nordens Dællevær, kan man sige, og det har vi jo selv været med til at skubbe i verksætter den vej, fordi vi simpelthen ikke har de ramme vilkår, der skal til. Og faktisk sidder vi, eller står vi her, og skulle have forhandlet i verksætteri nu her, men har gængen har valgt at skubbes efterfærende. Det siger, at der har også været meget andet. Men vi er nødt af at lave lidt i forhold til IBS-telskaberne, anden par selskaberne. Vi vil gerne have kapitalkravt sænket fra de 40.000 til 80.000, så er der så meget konkrete ting, jeg gerne vil have fat i. Ligesom jeg gerne vil sikre mig, at det her med at være selskabende, der skal man ikke stå dårligere stillet end lønmodt til, og for eksempel, hvis man er nede til at gå på dagpenge, herunder krisen har det jo været udstillet med alt tydelighed, at man totalt har glemt sig selvstændig mange sammenhæng. Og man har ikke lighed i dagpengssystemen. Man skal simpelthen sælge hele bedulden, og man skal afvægge sin virksomhed, og så skal man ovenkøbe lige gå tre uge i karantæne, selvom man har betalt sig i sin a-kasse hele livet. Og det er sådan nogle uligheder, der bare gør, at vi ikke har den kultur, vi skal have i Danmark, for vi er jo ikke USA. Det er jo ikke sådan noget, ligesom løbenshul og sådan noget det hele. Det er jo ikke noget med, at man tænker, nu jeg finder ud af den her, jeg sælger den, tjener massipinger og lever på en øde øge, resten af mit liv. Det er jo ikke det mesteste værkseriet, der er på den måde. Langt det mest, det er helt stille og roligt. Det er her, der er nogen, der er representanter for, og man ønsker at drive en forretning på den ene eller anden måde. Så det er sådan nogle ting, vi skal have fat i, og der skal universiteten levere de klovehoveder, og det synes jeg, de gør i dag. Og det, man kan puffe op, det er at skabe nogle bedre rammevilkår, og sikre sig, at der bliver nogle frover, ligesom der kitsen her, som jeg havde fornøjelsen af, og hvad de her lokaler i forbindelse med valget, sidste gang, inden der var noget af det kitsen, så de skal vi nok blive med. Tak, Mona. Og så var der engageret opleg, hvor du jo ellandstede siger, at regeringen gør det egentlig meget godt, ikke? Så siger jeg det. Nej, men Mona, jeg har lyst til at spørge her, fordi, da er du så... Jeg sagde bare, jeg havde forståelse for, at man ikke kunne tage alle forhandlinger inden sommerferien. Men sidst konservativere i regering, der havde man noget, man kan, og jeg synes jeg, at jeg ønsker, at det er ikke noget andet, men de to projekter går man andet ud over, og skriver det til, at jeg skal gå ham for sådan nogle, som er med og siger mig. Det er sådan, at vi i dag kan få dig til at sige, det går ikke til sådan her, men det gør vi ikke, er det der? Nej, det kan man ikke, man kan være falderstensikker på, at når der skal laves besparset, det bliver gjort fornuftig. Men et tusind gang nemmere være en en partis regering, og skal stå på et eget, sit eget parti. Vi må så selv dele, at det er et bredere flok, der skulle være en eller nogen ting. Og det er precis det, der er med røndløsteren, og det er nok ikke lige minstere, det kan vi ikke bruge lige en om. Det tror jeg også var ret præcis på, der var sidste gang. Men jeg fornænger, at jeg vil sige til Monas Ros, at det er sangen også for at være sidste gang. Så det er brød med, at det er konsistensis, og så er det ikke, der er vej oprækket til. Godt. Tak til ærvægtom, der er hyggeligt at tække et god spørgsmål, men jeg får mig gerne lige have, fordi vi var på fast i mekkelses stedet. Og så spørger jeg ud til dig, jeg har kunstgået at stede i nogle gange. Også er det været rettet i måde, da man løfter et godt innovation, men løfter fra universitetet, og ud i kommunen Ros. Hvad er det god? Jeg tror, at vi kan sætte det samme lidt bult op. Så er det med et budskab om, at det er vigtigt, at vi får sæt på den perfekte brugsætning. Fordi det er ret kommuniseret, og fordi de har ting til at hænge sammen. Og en af budene, vi forlænges af The Kitchen, nemlig The Link, som er en fælles samtion, en fælles brugsætning om at løfte i vakseriet. Også ud over de første faser, for at være accelereret. Få det op i skalaet, og få det til at blive store virksomheder. Det er jo virkelig noget, vi er supergod til i Danmark. Det er at tage nogle af de vestige idéer, og få månedsat til noget, der virkelig bliver til store virksomheder i høbet. Det kan man i mange andre lande, og det slider så kun i Danmark. Og The Link er i hvert fald et bud på den næste skridt i sådan noget kapacitetsopbygning på det her område, som jeg synes er interessant. Og man prøver, og i virkeligheden, at byge bro, eller linket, i vaksætter, inkubater, acceleratorer, inden ved store universitet, der andre uddannelser for forskningsinstitutioner, miljøer, offentlig myndigheder. Altså, man kan sige, at kultistinen, at det stiger på hver gang, man ser lidt mere på, og derfor er det, at den anden side, det måske har kun gjort, og det kræver nogle midler, og investering, og noget fælles rart i. Men så tror jeg, der er også, at vi har positivtialen til det. Der er meget, der tilsigere, at den viden, der bliver produceret på de danske universitetere, er mindst lille bro, og nogle gange, ofte bedre, det, der bliver produceret, andre steder. Og hvor forløsningen, er produceret i, altså, fredighed-produktialet, i nogle af de ideer, og resultater, men man kommer frem til, måske i et helt muligt, som nogle af de bedste, i nu, underbring i verden. Så, jeg tror ikke, vi har fundamentet, på plads. Der er måske viste kultur, men der vil vi kigge den, altså, lidt kommentarer til, måske, så vi kigger på, hvor mange, der ikke faktisk starter, så vi synes, meget godt med, i Danmark, når vi, når vi boller os, internetflaget, der hvor, hvor det fra anden år, byder, og hvor vi skal blive bedre, det er de ideste defekt, fra, at man har fået en idé, til at man har etableret, vigtigstidighed, og begynder, at vise stedet, og få det byde op, og så er der, nogle, der, der andet år, byder derfra, eller en år, til strakt i høj, hvor vi skal, til det fra anden år, hverandre, hvor vi skal bruge for, altså den, der, der var, bare i mose øjen, skal være en, en fødbeværdens virksomhed, meget muligt at se, men der, hvor det bliver, 100, og 1000, er nødt af, det er mange, der bliver, men det kommer, det er selvfølgelig, altså mange, de sætter to, men, men, men, men, men, men, men, men, men, men, men, men, men, men, udformning i det, man har herfra, så man kan prøve, at vi er med på, at der også er nogle udenandelser. Men der hvor det hænger stærke sammen med de satsninger her, eksempelvis let it in, som fokuserer på fødbarer, life science og kritik, der er deres krøk, som er bekymrende og også udenandelsesbasen på buddhjærtik. Tak fordi, og jeg er rigtig spændende, Jacob, og jeg hører det i et lille pip i landingen af den diskussion, jeg selv rejser lige før omkring planen, det er, at det skal ikke nok få lov at reagere på. Og jeg har heller ikke glemt daglærelseholdet, vi skal nok komme ud til dig, men jeg er nu regeret med Egel, og så bringer jeg en som, hvad skal du med Egel? Jeg havde lige en ting, som man glemmer meget af, det er rigtig fint, det er rigtig spændende, men The Kitchen, det er et fantastisk institutiv, der sidder på nogle ting, som du skal i noget mærsten, og omkring værelser er det ikke, men i de rammelige korv, hvis man har lavet forskningsbaseret virksomheder, så skal man huske, at det er ikke nemt at lave krimi i kontorlokalen heroppe i fældst kontor, man mangler simpelthen nogle grundlæggende rammelige korv for virksomheder, der har nogle andre behov. Det er noget, man kan rigtig mange andre sidder, hvis man har taget en tur at spille lige en kig på, hvad man gør, det er dernede, en by, som ikke har noget, som hældes til industrien, har et spirale miljø, materiale, start-ups, high-tech, deep-tech, start-ups, alle mulige retninger, fordi man har fået måde at skabe nogle vildkorv, hvor man kan komme tæt på universiteterne, for at bile adnem adgang til nogle fasilteter, for adgang til at bruge deres udstyr af universiteterne på nogle færre og nemme vildkorv, hvor man ikke skal igennem alt muligt lande forhandlinger, og som en kommentarer til det indtion med Amats Boershus, der kommer i det alle mulige andre steder ud fra, det er også en af de opgaver, som universiteterne skal være bedre til at lyfte, det er de små virksomheder, der kommer ud fra, og har brug for universiteterne til hjælp med noget, de har enormt svær at være trænget, og måske derfor nogle universiteter mandler til, til det ene kunne hjælpe på, at man bedre kunne gøre det. Godt, jeg skal nok huske dig, Brian, men nu tager jeg lige indtion på lige, at det er spændende at høre på, fordi der har vænst en aldig ugen industræmmer til det mere, så der ikke er en lille lille lille, så jeg har søgt noget til lige at spørge det, men altså også noget af det, som en hævelhejelsen her, Ja, men tak fordi, altså, selvfølgelig er der en balance, der skal finde, altså, alle andre vil jo være tosset at sige, men der er vi lavet også, det kan man jo ikke sige i, fordi det er så længstidigt, men der er man lavet også universitet, der ser man det samme, det kan man ikke at gøre, altså det kommer til at meget, og det kommer også universitetet at høre, det kan lige finde ud af det over, ikke? Altså, så selvfølgelig kan man godt føde uddannelsesinstitutioner, tætere på bordene, længere ud i landet, og selvfølgelig er der en balance, fordi det er klart, hvis forskningsmiljøer bliver småt fortsønt ud, så vil de også veste, og det er jo derfor, når vi diskuterer, kan man lave en uger uddannelser i Esbjerg, så handler det jo også om at finde balance, lige for at se dem, der skal undervise der, de skal jo være koblet op på hovedkontoret, kan man sige, SLMU, altså de skal jo på en eller anden måde være i forskningsmiljø, som er større i Esbjerg, og så ligesom række dig ud med undervisninger, så vi skal selvfølgelig ramme den der balance, og så vil jeg bare sige, jeg synes, vi kan give en point om, at det der er mere at lave gode rammer for start-ups, det er andet, at lave et kommentarfelskab, hvor man kan lave et købebror, det kunne også være, der sidder hvor der er en 3D-primter, eller nogle er en hensglas, det er også på en eller anden måde den der lidt mere hardcore infrastruktur, og der tror jeg, det er rigtigt, at hvis vi vil vise hjælp med noget, man kan lave på kort tid, så man ikke kan lave store investeringer i maskiner, i sådan en hardware, for at kunne komme i gang med at teste noget af, så kunne jeg også komme længere i den vej, så det synes jeg, det er en god point. Tak for det, og tak med, at vi ser tilbage i en måned igen, så er det en måned, hvis du skal dykke i bygården. Så må vi aldrig have lov for det. Og så kan vi lære, at vi kan hende i forhold til det. Så kan vi tage en måned, og se, hvad den kreative prøver til at gøre det. Brede væk, og jeg har faktisk et meget kontakt med, jeg ved ikke, om du lige har budgetet ved Aarhus Universitet med dig, jeg spørger, hvor meget penge bruger Aarhus Universitet egentlig på det i dag, på et værk sætteri, det er jo et kontakt spørgsmål. Det kan jeg ikke svare på, Stående. Nej, det tænker jeg nok, men nu er det stillet. Men det er ikke store penge, sammen med hele vores budget, det er en ærlig snak. Lige kort, fremgående idé, jeg vil ønske, jeg vil ønske, at jeg har faktisk en bygning hopp, jeg vil ønske, at jeg kan ærge den moderne keminervorsor, og så videre, som man nævner på at flyve i det, det har det vejrådet til, og det er lidt den finatering, men det er jo sådan nogle initiativ, vi har brug for at kunne tage på. Det vil jeg sindssygt ønske, ja, andre kan have fuldt ud af det behov. Så jeg vil bare sige, jeg vil bare lige tænke mig, og jeg vil bare lige møge dem i kulturen, som jeg selv var ind på, nu vil jeg godt lige tage det medicin selv her. Det synes jeg også, man skal gøre. 2-3 del af de studerende i uddannet dag, de skal ud og finde det sætteri, og se på det værk sige. Og sådan er forventning, og forventningvis når man kommer på universitetet, og når man går, det er faktum, men det skal lige, fordi det er den offentlige sektor, der kan ikke komme ikke til, og det er den store mænde, som vi kommer ud. Derfor er det så vigtigt, og de her projekter, som vejer ud af hver time, og som ender meinsættet, og derfor er det her huset også i sinatoren. Det er sinatoren om, at det faktisk er vigtigt at besætte dig som innovation, og i lærk celeri, og det er godt, at man ikke selv skal være under eksamhed, men om ikke anden, så har man hvert fald fået det med ind med modermeldning, og når man så kommer ud, så kan man bidrage med innovativ kompetencer i den eksamhed, man bliver ansat i. Det er altså, og der har vi som institution, et vigtigste kulturarbejde, som vi skal dække frem over. Og så er det sige, du er godt lige, hvad hedder det lige, venter tilbage, til Borgmæsthandspunkte. Det er korrekt. Vi har sammen med kommunen, og regionen, og hvad hedder det store eksamheder, og også hvad hedder det, fra absentanter i værkshældemiljø. Der er vi den her klub som hedder The Link, og vores ambition er indtil mindre, og vi vil opbygge et sammenhængende økosystem her i området, og vi har i gang med at forsøge at skabe en folk, der kan bakke op omkring det, og vi har i gang med at tænke på eksamheder to år, og der er en del element i hele planen der. Og det gør vi ud fra en betrokken, og vi ved godt, at Kristiansborg kan ikke løse alle vores problemer. Vi er nødt til at tage vores skabende i vores egen hænder. Og jeg kender den her del af land, godt nok til at vide, at hvis vi gør det, så sker der noget. Fordi sandheden er, at hele det østgyske område, hele bybåderne, der går fra Jævl, fra Aalborg, så hele ned til Grænsen, det har simpelthen en styrke iser, som har potential til at være Danmarks anden store vækstmotor. Og det er jo den fælles opgave, vi skal løfte. Og det glæder mig for det. Jeg kan huske, at vi er tilbage til 15 år, siden jeg begyndte at få mange medjelser med innovation og så videre, men det er godt, der sker noget nu, det glæder mig. Men det går stærkt herovre. Simon, og jeg skal nok huske, at Lars, jeg har ikke glemt dig. Simon nu. Ja, men jeg synes jo, det er rigtig spændende. Jeg ved næsten ikke, hvor jeg skal starte, men du siger noget, der rammer mig, det er det, vi uddannet måske med at lønmodet tager mindset. Og det synes jeg er lidt sjovt, for det er altså ikke på næste, når man får at vide, at man skulle være lønmodet tager. Der har altid ikke nogen undervis, og så er de jo gode til at sige, de dygteste af studenter, dem tilvider de faktisk muligheden for at blive lidt på næste, og de kan jo få en PHD, eller måske endda blive post-doc, så I piller dem jo allerede selv. Men ja, vi uddanner måske allerede lønmodet tager, eller vi uddanner med et mindset, om de skal blive lønmodet tager. Det er jeg synes, det er spændende, når Jacob siger, at vi er jo godt på vej med antallet af virksomheder, der bliver startet, og der bliver også startet mange virksomheder på AAU, men det er med risiko, hvis man starter virksomhed efter man har været studenter, Det, vi måske kunne prøve at se på, er, hvordan kan vi så gøre, at alle dem, der bliver startet, og når der bliver startet funerstitet, hvordan kan vi øge muligheden for de lykkes? Og der gør man allerede noget på AAU, jeg gerne vil fremhæve, det er det, der har dobbelt det karriærfløb. Dobbelt det karriærfløb handler om, at man kan træne for at komme til oral. Jeg har en krammer, der lige fællessider sig til oral på Marten. Det er fantastisk. Han læser medicin. Han har været et dobbelt karriærfløb. Jeg har været høvklud på det, for at I værksætter. Det er egentlig, at Bunderbrunne handler om, at der sidder en funerstitet, der kan rådge i om, hvordan kan jeg flytte rundt på min examen, og hvor er hullerne i fremdriftsreformen? Hvordan kan jeg maximere tidligere? Hvordan kan jeg maximere den tid, jeg er på funerstitetet, så jeg kan have min SU, så jeg kan bygge fundamentet for at lave den rigtige virksomhed. Vi havde tre på fuldstidig løn, uden vi selv fik løn, jeg var stadig studerende på det tidspunkt. Så man kan sige, ja, der er sas, DSB, og så er der måske også et par virksomheder, der er stadig støttet. Men fremdriftsreformen, den taler jo ikke ind i, at vi skal lave dobbelt karriærfløb, den taler jo ind i, at vi skal have folk hurtigst muligt igennem uddannelsesforløbet, og det vil vi gerne have dem igennem, der er en uddannelse, så de kan komme ud på arbejdsmarkedet. Men hvad nu, hvis de kunne komme på arbejdsmarkedet, i mellem de var studerende? Hvad er rammevillekorne for at gøre det attraktivt for universiteterne? Kunne vi ikke gøre det mere attraktivt for universiteterne, som har, det kunne vi måske lige stille. Det er rigtig mange gode boder, det er jo rigtig nok, der er ikke noget som biokratiske struktur, der fremmer kreativitet i universitetsmiljø. Det kender man jo. Tak for det Simon. Nu vil jeg gerne have Lars Holm ind fra Dansk Industri. Kan noget høres Lars? Og kan vi høre dig? Lars, du skal lige, nu er vi over i den, vi kender sig godt, du skal lige huske at slet i mikrofonen. Til. Så er vi igennem Lars, så er vi igennem. Tak. Ja, og tak fordi jeg må være med. Jeg har været med fra Elinge, hvor jeg har en masse debat, der kører ned på i verksætskipet, så det er jo rigtig relevant, at være med i den her debat, også, at jeg er her. Jeg synes, jeg har været meget enig, at bruge så, at jeg har haft indtil nu, og at jeg er i denifikation af problemerne. Vi vil også gerne have nogle løsninger på bordet. Og så meget komkring, da vi taget et eller andet basismyd af universiteterne, hvor der i dag er basismydet og uddannelser men ikke nogen basismyder og udstøtter innovation. Og det er vel en af de udfordringer i dag, at når man faktisk sætter midler til innovation på universiteterne, så er det faktisk nogen metag for den direkte udgift. Derfor vil vi gerne helt konkret for at slå at kigge op på, hvad han fordeler, og vi basismyder, så der er flere basismyder der fordeling til innovation. Så er jeg glad for, at Mikkelhen tog fat i udfordringer omkring partenter til i verksætter fra universiteterne. Vi har, vi kom med en i verksætterpolitik her fra et eller andet måneds tid siden, hvor vi har kapitaler fra idé til grøn fordeling. Og det handler blandt andet om, at partenterne, de skal sletves hurtigere og smideligere for universiteterne. Der er alt for mange, der gerne vil sætte gode idéer i hver. Men som vi simpelthen oplever det her med, det er en lang tron process, og sidde med VT Transkontoret på universiteterne. Og det giver simpelthen ingen mening, at universiteterne ligger ind med idéer, som kan jo ikke komme til at se os. Og det er lige præcis sådan, vi skaber de store, altså vækst i verksætterne. Det skaber vi ikke. Og uanskelig når nu vi har sådan en lille smule, altså det er jo ikke, at der åbner nye pizzerier, i sted for det gamle pizzerier. Det er jo ikke den i verksættervirksomhed, der skaber nye værdier. Det gør vi ved et god brug idéer. Den innovativ forrettesmodel, den innovativ idé, den innovativ model, for at hvordan vi kan lave noget brugt, i verden. Det er de her idéer, vi skal ud og leve, og det er derfor, vi skal have, når vi er i verksætterne, efter spørgsmål som idéer, så skal de allere leve, og vi skal allere komme ud ved dem, og der skal universiteterne bare slippe dem hurtigst muligt, så de kan få skabt ned for retning på det. Tusind tak, Lars. Skal vi ikke prøve at give Lars en hånd, så jeg ikke har hørt det hele. Jeg kan altså fornemme stemningen fra Aling og os med de meget, konkrete, gode bud, Lars har, det er jo, hvorfor er der ikke en, når vi nu har basismiden til andre ting, hvorfor har vi ikke så en basispulie til specielt innovation. Også for at sikre sig, at Brien ikke begynder at råde det til hos politiane studier, eller andet andet kunstforskningen, eller andet andet dæmbamsel. Og hvad er dig med kunstforskning? Ikke svor. Jeg ved, at der lige er medtaget en... Hvor er det ikke svare, Jacob? Der er lige et point i en beslutning om, at det er meget problematisk på en eller anden måde, men det er ikke den her omgang. Der er ikke små ud af kølesforskningen. Det står der ikke i den midtage? Nej, det gør der ikke. Der står meget af med, men det står der ikke. Jeg er ikke den rigtige spørg, men det er for at kende historikken på et eksempel hen i forhold til, hvorfor der ikke er det på løb. Men det lyder til logne. Lad mig sige det sådan. Ligesom, at jeg synes, at når det bliver sagt her i forhold til, at man skal bare hurtigt gemme ud af et system, der var nok nogen, der havde behov for at få et lille puffer på tidspunkt. Det kan da ikke nytt noget, at vi lige som siger, at nu er det altså på den her måde, og så er det kun én vej, at man kan uddannelse og fremmede rettet. Det er også derfor, at vi har været med til at lave nogle af hvervudsuddannelserne om for 2-4 år, for eksempel. Fordi det giver rigtig gode mening. Det er derfor, at vi også taler højt op og være batcher fremfor. Udelukkende at skulle gå efter hver kandidat, eller man kan komme tilbage og tage sin kandidat senere, for eksempel. Det er helt enig med, at der skal være et spor i det, for det er med til at fremmede. Der er jo bare nogle helt konkrete hendringer, som er ud over det forskningsbasiserede, men som virkelig er alvorlige. For eksempel sådan noget med at etablerende virksomhed, hvor man så senere skal have medarbejdet ind som aksjonær. Det koster en jetjaer, og derfor har man ikke rådet til typisk kostet, 25-30.000 bar i rådgivninger på piger, og derfor skærer det ikke. Derfor har vi ikke nogen demokratiske evav. Det er derfor, at vores andre spilvægelse bruger virksomhed, og det ekskierer vi små i værksetteri virksomheder. Når Jacob Hans siger, at vi har ikke problem med, med at der er små i værksetter, der har lyst til, eller man har lyst til at gå i gang til det rigtige, men skal læringen. Men vi har jo heller ikke set system op i forhold til skal læring. Al vores rådgivning er jo besedet på, at du skal starte fra scratch. Vi er ikke ret dygtige til at rådge i, til den næste level og næste level igen, for det er heller ikke nok bare p10, måske er målet at være 1000 medarbejder. Det er en ret ting, som er virkelig vigtigt for forskningen, når det gælder medicinen. Det er den her fuldstændig sindssyg skat, vi har det her, fantomskat i mit hoved. Det betyder, at du rent faktisk, når du skal sælge en del af din virksomhed, så dem, der skal købe den, de skal simpelthen betales skaten, eller du skal betales skaten allerede på forhold, uanset om du får det beløb udbetalt på noget som helst tidspunkt, for typisk er det umildepældsbetalinger, som man ikke aner, om man nogensinde når på. Det er den største forhændring for danske værk sætteri på medicinale området og især biotech. Det er helt på måneden. Tak Mona, tak skal du have. Jens Jo, du har også lige lovligt at tage os meget bordet på i virkeligheden kriske beværkninger om frembrudflammen. Men jeg var også på ideen, så om at sige, at vi skal simpelthen have et beløb i det, den pengesæt brigeren får kørt ind på Aarhus Universitet. Det virker som om, at brigeren var klar til det. Vi skal have et beløb, der simpelthen er sat af. Også for at sikre, at brigeren ikke bruger det til andet. Det underer, hvor meget brigeren er klar til, at vi kører en pengesæt ind. Ej, dagens ordet. Ja, præcis. Jeg vil gerne diskutere, hvordan man også sikrer, at man kan sige en del af den samfundskontrakt, en del af den aftale, vi har med universitetet, også handler om, hvor god man er til at hjælpe virksomheder og arbejdspladser på vej. Det synes jeg godt, at vi kan diskutere. Fordi vi har flere forskellige rolle. Jeg vil nu det over min lønne ramme og holde mig ud af diskussionen om, hvor vi det en større kan have i samlet set eller hvad det er. Men jeg kan godt se, at det har en konsekvens for, hvad der bliver prioriterede ude på de forskellige fakulteter. Og så er jeg jo enig i, at det er fordi, man er nødt til at skille det ad. Fremdræfseformen blev lavet, fordi, at vi var ind i institutionen, hvor rigtig mange mennesker var otte år over om at tage en uddannelse, der burde tage fem. Og det er der ikke nogen grund til. Men det er jo noget andet, at de diskuterer. Fordi jeg har faktisk en plan med at være længere i tid om det her, fordi jeg er i gang med at lave noget andet samtidig med. Det er jo noget andet, end i guzz og en bar, som han vil kalde gamle far over på kollegiet. Fordi han havde brugt ret let for lang tid på speciale. Og det var også, at man skulle stede ham overhovedet, fordi hvis man har været to år om sit special, så skal det satme være godt. Og så bliver man også to eller tre år om det. Og den der, kan man sige, mindset skulle vi ud af. Men jeg er jo helt enig i, at hvis man ikke lige vil lave team Danmarklinie eller et eller andet, hvor vi siger, det er faktisk en god idé, så kunne vi også godt diskutere, hvordan kan man lave, hvad kaldte det, dobbelt karriereforløb. Det vil jeg gerne diskutere, og det synes jeg er en anden snak. Der er noget, I to skal snakke om over hovedet for skiden. Der er noget, I skal snakke om over hovedet for skiden. Der er noget, I skal snakke om over hovedet for skiden. Det er jeg ked af, for jeg synes, den er i situationen så sindssygt spændende, så jeg vil tænke mig at fortsætte med den team i. Jeg har da ude i det virtuelle rum med 1-2 over højst, fordi vi er mange, der skal nå at sige noget på kort tid. Lars, nu får uret først. Har du mikrofonen slået til? Ja, det er rigtig for heligere. Tak for gode band. Vi har også haldet det første brandeskål. Vi bruger 20 milliarder af mår uden universiteter, men det kan være et stort arbejde. Vi kan bruges virksomheder i værksættere, og det kan være også noget bedre samarbejde. Men der er ude, de savner også noget tætter samarbejde med universiteter i dag. Det var lige en lille i årkant. Det er to uger, men tak Lars. Kontent, meningen for dig, Jakob? Jeg synes, vi skal have nogle af de store penge ud og arbejde. For det her er nogle af de store penge i Danmark. Både pensionskasser, og vi mangler ikke nogle gode investeringsbankere i Danmark. Det kan være fedt at få det brandkål. Penge skal ud og arbejde. Mikkel? Jeg vil tage den videre med kapital. Kapital til risikovil i værksættere. Få noget opmærksomhed omkring i værksætteri, der har et meget længere sikre og en højere risiko end meget, det vi gør i dag. Hvordan får vi skabt de rigtige rammevilkår for den kapital? Rigtige rammevilkår, Simon. Så vil jeg løse opgaven af bro-torer. Doppelde karjærforløb. Doppelde karjærforløb. Så kan det ikke høre, det er sådan, at vi er i værksættere. Tak for det. Så får du uret i ens værkå. Det er der åbenligst, selvfølgelig kan vi understøtte os med værksfond eller med alt muligt andre ting, men det er jo også private penge, der skal på bordet, og derfor er jeg sådan set ind i, eller de semi-offenlige penge, fordi vores pensionskasser er jo sådan set også noget, vi på en eller anden måde har en fælles interesse i, i bliver til noget. Det er ikke, at pensionskasserne hører som en blanding mellem et løft og en trussel. Nej, det synes jeg ikke, de skal. Men ja, semi-offenlige. En tillid. Semi-offenlige. Det kan godt lide. De er i hvert fald demokratisk styret. Det er medlemrende, ikke? Det er de jo hele anden omfang. Måne? Forståelse for det med at være i værksætter. Væk på de bøgler og barriere, der er i forhold til rammevilkornet. Sørg for den finansering, ikke kun er primært skattekroner, fordi så kommer det aldrig nogen sende til at ske. Jeg synes jo, det er også stille at være forkert. Og så lige den sidste ting, vi skal have nogle flere kvinder i værksætter. Det er simpelthen et debatt på vej om lidt. Og han snakker om også. Det er en debatt på vej om lidt på denne scene, har jeg hørt, så det er blevet fuldt op på det. Der er potentiale i det, det kan jeg høre. Jeg tror ikke, det er særlig realistisk, men man har lov at bide ind. Og så får Briens historie. Ja, tak for åbenheden i debatten, vil jeg sige. Jeg glæder mig til, at det kommer de her sikkervognøde, med basismyder, frien og indsætninger. Og så vil jeg så sige med hensyn til patenter. Jeg er fuldstændig enig. Det er ikke os, der står i vejen for, at vi skal slet dem hurtigere. Men vi skal selvfølgelig overholde den lovgivning der. Ja. Det er jo godt at slet dem med, vi skal overholde den lovgivning. Det er også for det, Briens. Og så er det en god debatt. Jeg synes ikke, at Bill Stangen og Larsen fik lidt aling af ind her. Direkte fra Aarhus. Det var en god livlig debatt, med gode meldinger fra begge sider. Tak for nu.