 Тетій, взагалі сильно, така ціла картина, місце зустрічі з FPV, F7, звісно. А ось мородери підскучили, і, знаєте, що вони взяли? О, дивіться, що в нього в руках. Правильно, з розтрепеної, хробачої автівки забрали дрона, подивився на мішок і да, тікати. Не задавайте тих питань, що ми їх не глупили, ті мородери упоралися за півтори хвилини. Ну, да, дрончик менший у цій нії. Давай його, багажник і тікати, поки ми не долетіли. От така хробача натуро. Добре, твого червоного ми ще десь зустрінемо. А тут окрема ситуація. Ось тут, у цьому місті, бачите, одна спала на автівках, робача друга переверну, та тоді нічний доктору працював, а тут посередині суперок і патрулює прямо заряджений дрон, дві автівочки. Спостерігаємо плоп, пішових півіжка на маніувр. Нічого неадекватного, трошки пришвидшуємо. Розвертаємося. Опа! Пабах! А що ж таке? Там вже чойно нікого не було. Дивимося з тоді жухой зоні. Підірвався на цукерку пікап. Вон два хробака, а у тілих з нього вивалилися, а в півіх. А тут така святуювина. Захвилину прямо на очаху в піві пілота. Отрохи. Ото брух туди ведеться з цього лісу вивозити. Доставка гастенський, робачий пікап у Русі. Повні то так. Піндюль. Витягує. Недовго наміри. Риско змінились. Розверт. І тікади. Щорой, щорой. Розповідай сім хробакам, що їздити тут не треба. І знову хробача логістика. Ось тут газерка зупинилась на міні. Цукерок. Маленько цуровий у нього вигляд. Після зустрічі. Завсім. Ніхто нікуди не їде. Добре. Дим далі. Небагато шматків. Олежківського національного парку. Ще такі недоторкані на сьогодні. І тут хробачило. Став. Картину. Псуя. Паскода. Вона тебе. Ай, добре зайшли. Красота. Ще хвилена. І вже улык. Фу, димів.