 La meva experiència aquí a la Pompeu fent humanitats, el que més m'ha agradat és poder fer una mica de tot, poder treballar aquí amb els companys i companyes que també tenen interessos semblants, amb professors i professors, que em saben molt i que em sàpiga inspirar i motivar a fer més coses, i són de les coses que més valoro. La meva tesió d'utual es pregunta si els presidents de Catalunya entre l'any 14 i 33 són independentistes i han de demostrar que no ho són, quin és el model d'estat que proposen d'encage entre Catalunya i Espanya i això ho faig a través de l'anàlisi dels seus discursos orals d'investidura. Vaig fer el doctora de biomedicina a l'OPF per l'àmplia gama que tenien d'estudis. La meva tesi es basa en estudiar amb ratolins, la trofia muscular, i llavors el que intentem és revertir aquesta trofia muscular amb diferents fàrmacs. Podeu tenir un impacte enorme al món, canviant-lo de manera positiva, pensar en racionalitat, canviant el que creieu davant d'evidència i argument, podeu trobar que no són les maneres de millorar el món, i, tenint una mentalitat d'ambició, podeu seguir-les i prendre acció per realment millorar les coses. Ara mateix estic estudiant un màster sobre estudis de dona, genera i ciutadania, i en fons és un màster que hi haurà comunitats. També toca moltes disciplines, però més enfocat ja cap al feminisme i els estudis de genera, que és el que més m'interessa, sobretot arren del TVG que vaig fer que anava també en aquesta línia. El meu futur professional és entrar a la universitat a través de publicar molts articles, de fer molta docència, com a professor associat a la Universitat Pompeu-Fabra i altres universitats, i, per altra banda, també buscar-se la vida en l'àmbit privat per trobar una quiliudia. Quan vaig aclarar el doctorat vaig decidir sortir una mica de la investigació per veure com un altre branca de la ciència, i estic més en l'àmbit de regulació de fàrmacs i de mirar com si els assajos que fan les empreses ja estan bé o si necessiten alguna mena de portació més. Rebre aquest preu per mi em va fer il·lusió perquè va ser una manera de dir, ostres, no tota aquesta feina que he fet, aquestes dades que he dedicat i tot l'esforç, doncs verà que ha sigut reconegut. Rebre el preu ha sigut una absoluta sorpresa i un reconeixement a un treball molt fosc, molt discret, molt constant, d'un tema que és poc conegut. Guanyar aquest premi extraordinari de l'OPF resulta per mi com alguna part molt bona perquè va ser un esforç molt gran, està quatre anys i mig fent la tessis.