 Bine. Salut. Bună seara. Bună. Salut. Bună. Da, suntem aici live pre-registrat. Să vorbim un pic despre procesul de lucru de la Fresh Start despre procesul de lucru de la spectacul restul vieții noastre. O să fac o mică contextualizare a proiectului Fresh Start înainte și o să spun despre ce e vorba și ce urmanim în general proiectul ăsta. Anul trecut în 2020 am fost apat la ediție Fresh Start și a fost și prima ediție în care mi-am fost mentor alături și în conferenț colegul meu și a fost și prima dată când am lucrat mai aplicat pe metodele de device. Fresh Start e o rezidență de creație pentru tinere absolvenți de la diferite specializări de la facultățile vocaționale, actorie, regie, dramaturgie, scenografie, muzică, coreografia. Și da, aici avem, o să vă prezint, dacă vreți să vă prezint eu o să vreți să vă prezentați singuri. Cine sunteti și ce funcțiați a avut. Vă prezint eu, zice Alina, acolo dă din Deger. Bine, păi eu o iau așa de la stâncă la dreapta cum mi-am păreti mie aici pe ecran. Alin Nebuțoiu, care a făcut partea de regie. Sabina Lazar și Alexandra Budianu, care sunt în aceeași pereastră. Sabina Actriță și Alexandra Scenografă. Răzvan Mândruța Actori, Iona Stama Actriță, Alex Condurat, muzică și din păcate Sabina Balan, care s-a ocupat de partea de dramaturgie, n-a putut să fie cu noi în seara asta să o povestim despre cum a mers tot. O să s-o îndam un pic tot ce ați făcut voi și în spectacol, adică și cum ați ajuns la spectacol, dar mi-ar plăceați să povestim înainte și despre prima partea rezidenței, despre ateliere și despre ce s-a întâmplat până ați ajuns, lucrați așa, efectiv, la spectacol, fiecare pe funcție. Și de ce zic fiecare pe funcție? Pentru că am mizat mult pe procesul ăsta colectiv de lucruri în care toată lumea se facă de toate și a bea ulterior să se împartă funcțiile pe care ați fost alese și alese în proiectul ăsta. Am întrebarea așa pe care pare că simt că n-am consumat-o nici după rezidență și ea se contopește cu altă întrebare, de fapt. Și o să vreau să răspundeți pe rând, dacă vreți și dacă aveți chef, cu ce așteptări ați venit în rezidența anul trecut și dacă și cum s-au concretizat așteptării la această. O să încep eu dacă nu vă supărați. Acum am citit le gențelile astea aplicația de la First Art și pe cât de literar am încercat eu să fiu acolo și cât de încercând să găsesc cuvinte repotrivite pentru a fi luat în această rezidență. O fost de fapt multe chestii pe care am menționat acolo și care s-au adevrit vizabil de ce m-a așătat mi-o să întâmple. Faptul că am luat contact cu o zonă de teatru pe care nu o descoperi semn pe care nu știi am mare lucru. Adică văzut semn niște performăsul, dar nu eram atât de în temă cu subiectul ca să poți să judec mai departe de ceea ce văd, să poți să înțeleg structura, să poți să mă gândesc puțin la procesul din spatele spectacului, să poți să-mi imaginez cum am lucrat cu factorii, cum s-au raportat la procesul să de lucru și cred că asta am dobândit în rezidență. Că vă da cuva un insight. Mă simt acum la discurția asta, că și cum stam acolo, afară la banca și suntem de acord de nicoalții în continu. O să merg cuva pe ce a zis răzvan, cu faptul că mi-am recit și o aplicația și am văzut foarte multe teme pe care le-am spuneam că sunt interesate de le care unele au ajuns și unele au n-au ajuns și mai bine poate că n-au ajuns pentru că am desfopit altceva. Foarte multe concepte pe care le-am pus în aplicație despre care, de fapt, cred că nu știam foarte multe. Le-am niște concepte care doar să nu au poate bine, dar nu ne-am seama exalt despre ce înseamnă, dar voiam să ajung la rezidența asta. Dar faptul că am putut să dobândesc pe că îmi pereîngrad de stat acolo niște clarificări a conceptelor, cred că e un plus și faptul că într-adevără acum mă poți să aplic toate lucrurile pe care am învățat chiar dacă nu fac teatru device, mi se pare un plus pentru mine că actriță. Eu nu mi-am recitit aplicația de la Freshtar ca cileți de colegii mei, dar totuși mi-a duc aminte primul gând cu care... Primul gând de care l-am și avut când am scris de fapt aplicația și când am și ajuns acolo, voiam să joc și nu să joc în sensul de spectacol, voiam să mă joc pentru că nu mă mai juca semn de mult din păcate, din cauza vremurilor care au fost anu-trecuți și a contextului. Și cred că exact asta am făcut, nu numai eu, noi, toți, ca și echipă, și mai ales în prima partea procesului. După aia poate am început să devină lucrurile un pic mai serioase și nici măcaraturi serioasă, în sensul... bună, în comentarii. Dar prima parte cred că exact asta am făcut. Ne-am jucat toți și pentru mine a fost... Am scris la un moment dat, într-una dintre părigile pe care trebuie să le punem pe Facebook la un moment dat, am scris că pentru mine a fost ca o joacă cu minge am fața blocului, ca am tot procesul. Și încă îmi postrez părerea. Ai cineva? Da, o să zic eu. Eu nu poți să zic că am venit cu aștepări anume în rezidență, pentru că nu mai fucu-se niciodată nici device, nici performance, poate că un retehnice au fost aplicată la proiecte sau o spectapulă care am lucrat, dar nu a făcut niciodată declararea în spectapul device sau performance. Și fiind o zonă de... Nu am făcut de mult de nefuncțită, pentru mine am venit ca o carte deschisă fără o aștepare anume, am venit să văce ce se întâmplă și o să depurgă lucrurile. Și apropo de zona de concert, de care ziceau colegi mai mai de vreme, poate că nu e neapărat zona asta cu care am rămas și mai degrabă tehnicele pe care le-am folosiți mai degrabă în exerciții, în prima parte, în rezidenței. Eu, ca și în o grafă, n-am participat niciodată la exerciții de actorie, de coordonare, de atenție, de joc. Și a fost pământat că n-am experimentat și a fost super nice. Eu vreau să mai fac asta. Când am început bine cuă, n-am avut așteptări venint la la Frestar, tocmai din cauză sau datorită, faptului că era contextul care era și... în mine era așa un solit de panic vis-a-vi de ce fac cu viața mea, adică căutam chestii de făcut și Frestar tu au venit tocmai ca un nou început, așa, mai ales că am început să experimentez zona asta de mai mult și s-o aprofundezi zona asta de muzică de spectacol. Și, în general, așa sunt o persoană care nu își preapune nu-mi fac speranții dinainte eu go with the flow și vedem din mers care îi treaba. Dar vis-a-vi de procesul de lucru a fost super benefic și subscriu la tot ce au zis colegii mei și, da, discuția asta e exact ca discuția pe care o aveam la bank. Eu, pe cea mai mare așteptare pe care am avut-o eu a dispărut când am discutat noi prima oară eu cu tine și cu Ferro la interviu când eram pe lista scurtă când practic m-am dezis de propunerea de spectacol pe care o scrisă să mă acolo și am zis, ok, fie mă indrezez mai tare să mă duc acolo să lucrez, mă indrezez atât de tare ce vreau eu să fac și, da, cealaltă era că vreau ea voiam să interacționezi cu teatru alternativ și asta țin minte ca am scris și în aplicație și asta am și făcut. Adică am venit cu așteptare și a fost îndeprindită. Deci, mulțumesc. Da, acum dacă tot a țindrat așa, că simți și eu, că se activează nostalgii, văd și eu, acum în curte pe bancă și discuțiile pe care le tot aveam după exerciții, repetiții și alte chestii că sunt curioasă ce-arămas cu voi adică dacă ar fi să puneți așa a punctu pe ceva orică metodă de lucru, orică agând orică mod de abordare în ce ține de lucru în teatru în felul ăsta. Dacă e ceva ce arămas foarte pregnant în voi, de acolo. Sunt curioasă. Cred că exact elementul ăsta al al cunoașterii fizavit de oameni cu care ajuns să lucrezi pentru că după rezidență am mai făcut niște proiecte, cu niște oameni pe care nu-i cunoșteam neapărat sau cu care nu lucreazem neapărat, și atunci am simțit nevoia ca înainte să mă pus de lucru și să începem să lucrăm și așa mai departe să stăm un pic, să povestim un pic ca să ne faci un idee unul despre celălalt, despre universul propriu despre zonele în care mergem. Coagularea asta a echipe e atât de importantă pentru proces și pentru lucru. Și da început, sigur că aveam nu aveam, nu eram împărțis pe roluri, dar mi s-a părut foarte important că de un punct încolo, fie care să fie pe cum zic pe bucată lui, să și ne plinească rolul pentru că și în chestia asta de device, dispare că se poate face dar până la un anumit punct pentru că de la un moment încolo se poate instala foarte ușor haosul. Și asta a fost foarte important că le-am împărțit, cumva. Și am zis, de aici până aici lucrurile o să funcționeze așa după care fie care o să ocupi pe departe a lui și sigur că mi se pare important să lucreze la fel și în teatru și nu văd cum ar trebui a spui alcalică. Cred că trebuie să duzi sigur într-o etapa de cunoaștere și de acum dare. Exact cum am făcut noi. Cred că pot fi imprumutate că eu acesta, cu asta, am rămas totul pe rezidență și m-am gândit cum pot, ce pot să furieu din lucrurile pe care le-am împărțat și să le aduc în proiectele asta a fost și lucrurile pe care le-am spus când am plecat de la cluj. Sper să am puterea în viitor să fiu capabil, să fiu un poțin în care se pot să introduc genul ăsta de la portarea și genul ăsta de lucrurile. Indiferent că e se dus până la capăt sau nu, indiferent de procentaj în care este aplicat, dar cred că sunt niște principii foarte foarte bine. Disciplina pe care am avut o faptul că s-a deschis un cet de comunicare real în modalitatea în care am generat content și în care am scris și după care, cum am pus toate idei alea pe Facebook și adicea și am încercat să găsim un subiecom între toate, adică se pare un proces foarte ofertant pentru toți ce implicați și mai ales pentru mine actor, că am fost în poliția în care am generat și text ce am scris și a fost ceva nou. Și mi se pare foarte important în primul încă artist, în un actor să îi contac cu fiecare zona, pentru că în momentul în care îi contac fiecare zona se crează un sui de efect bumerang și poți să te detașesc de poliția ta, să te vezi din exterior după care i-ar să intri în interior vezi și cum e preparat din dramaturgie poate și ta calgda fie, poate și ceva de reage e discutat și atunci mi se pare aceasta că te competează ca artist și în momentul în care ai de face cu un alt proiect, poți să privești lucrurile, nu doar dintr-o singură perspektiv. Eu am un lucru, adicam ceva foarte specific cumva, din ce am luat și asta cred că am putut s-o pâncare în ultimul spectacol, mi-e mult mai ușor să măi la public. Mi-e mult mai ușor să măi în ochii publicul, mi-e mult mai ușor să comunic cu ei. Și asta tocmai timp faptul că mi s-a permis să faca asta mi s-a permis cumva să interanționezi nu doar cu partenerei mei de scenari cu public în partener. Și atunci mi-a fost mult mai ușor în ultimul spectacol la care am încrat să faca asta. Adică e ceva ce am luat de acolo, l-am pus aici și poabăl o să mai dezvolta în continuare. Pe lângă puterea asta, de ca ceea ce punea și răzvan cu să poți să introduc eu ca actor în munca mea zilnică, la teatru, chiar da cât de stață o toată independent ce am făcut acolo și să poți să influențez poate niște oamenii să ajut să comunicăm real înainte de spectacolul, o să de produsul final, știi. Dar da, asta cu publicul chiar e o lecție foarte bună pe care am primit-o la Pluge. Eu cred că am început să avrez mai multe procesul de lucră la un spectacol după experiența asta în care ne-am permis să ne cunoaștem și să luăm tot timpul ăsta din lume și să vorbim despre lucruri personale între noi. Și cred că am fost prima dată când m-am apropiat mai mult și de actor, dacă până în Pluge eram obișnuită să discută o cerată de discută direct cu regizorul și să interacționez strictul necesar cu actorii. Și e foarte nișto. Să într-adevăr, să apuzi, să cunoște toată mai din procesul. Celor care s-a făcut foarte din proces. Dar și cred că asta cu savurarea procesului mai mult decât așteptarea unei produsă finit. Cred că asta nu dă bănii cumva după regizorul asta. Cred că exact același lucru a rămas și cu mine plăcerea de a dezvolta constant și de a construi și de a pune tot felul de bucățele și în special de a ajunge în punctul ola în care pot să mă uit din afară și să nu vine să cred că de mult s-a schimbat și s-a transformat totul. Îmi aduc aminte de o seară în care ne chinuiam noi să găsim punctul comun între toate temele pe care le-ai scrisese pe Flici Artola. Și tu tot încercai să ne faci să ajungem la acel cuvânt pe care toți îl spuneam, dar în forme diferite, care era transformare. Și mi s-a părut și atunci și acum în timp ce mi-a duceam aminte mi se pare fascinant cum de la 300 de concepte diferite și de idei venite din o mie de părți, am ajuns de fapt la un numitor comun care era acolo de la început. Și acum mă tot gândesc că am mai apucat să fac între timp un proiect unde tot așteptam punctul ăla în care o să pot să văd așa larg toată traseu asta, toată transformarea asta, pentru că din interior e destul de greu să o vezi dar mi se pare că e un anumit punct în care răușești să devi puțin obiectiv și să vezi ce a fost la început și unde e acum și spre ce se duce, cumva. Tot procesul și tot construcția. Da, ce bine, mi-ai ridicat o imana la plasă, mi se pare foarte mișta, pentru că apropo de chestia asta, când începi să vezi procesul, sau cum începi să, începi lucrurile să capi tesenți și mă gândiam tot așa să vă întreba apropo de, acum să trecem, de fapt, la construcția spectacularului, că de proces am tot vorbit cum a fost momentul în care ați simțit că începe să se înplinească de fapt spectacolul, când există o direcție, că există revelația faptului că aveți un spectacol spre care vă îndreptat și e foarte clară miză asta. Sunt curioasă cum a fost momentul la ala, când s-a făcut lumina, așa cumva, nu știu cum să-i zic. Și doar menționat un pic chestia asta, Imana, de asta mi se pare foarte frumos am mai adus-o discuția în punctul ala, și la mine era tot gândul ăsta. Eu știu exact când eram în sală toată lumea, abar nu aveam ce facem nu aveam niștea mai vagăi de ce facem, Alexandra venise cu niște schițe ca ne poată ne fie ceam niște idei de acolo, și Alex s-a uitat pe un moment între schițe și a zis dar acum ar fi să fie o ruată pe care să punem toate astea. Și țininte că am ridicat capul din pământ și m-am uitat la ce credeau ce erați, că mi se pare aptare, dar voiam să văd dacă doar mi e și toată lumea avea aceeași față toată lumea se uită da, asta era gândul, da și eu la, acel puțin pentru mine, a fost momentul în care lucra am început să capă, de sens, când ne-a salvat Alex, condurați pe acolo. Îi ne mă lăvise panica în momentul în care mi-am dat s-ama că începi să imiște lucrurile și în ultima stămână, pentru că mi s-a părut cea mai horror săptămână. Aia mi s-a părut că a fost foarte pe fugă și faptul că aveam această ruată care, cei care au fost dacă m-au văzut de aspect acolo deci au văzut ce au fost în seara asta ce tare că pot să-mi prugăzcă și mă uite, așa. Mă lăsa panică, adică cumva îmi doream să fie ceva stabilit concret și în momentul în care la mine nu mai exista niciun punct care să meargă un acolo, dacă de la scena aia nu plec la scena aia că poate se întâmplă altceva, dar cum fac ce se întâmplă? A fostă panică dar mi-a plăcut că m-am lăsat în această nebuloasă și acest hazard să văd cum reacțiunezi viu, să nu fie ceva prefabricat. Dar și întreba pe tine, pentru cum a fost eu că a fost și primul tăuan și dacă nu mi tot am vorbit despre cum a fost procesul pentru noi pentru tine, cum a fost să lucrez cu niște tineri, artiști să le inspiri valorile teatrului device și performance. Bine, asta e și pentru ferul. La mine, în primul an, la ferul era deja al patru. Dar o să văd în numele meu și câtă parția și numele lui ferul. O să facă această paranteze pentru că mi se pare așa de frumos și o mă bucurare mult ca avem discuția asta azi. Azi, când a fost prima întâlnire cu gerația de anul ăsta de Threshstart, ai ca să v-am întâlnit cu ei și acum ați erat în discuția cu voi și așa un reminder a lucrurilor și a motive-lor pentru care fac chestia asta. Și fiind și cu ferul astăzi și discutând cu ei așa meau, mi-au revenit multe gânduri minte și legate de voi și gându pe care îl zic tot timpul și că mă întreabă cineva, dar ceea asta, Threshstart, ceea rezidență asta, ce înseamnă, ce faci tu? Că e foarte confus pentru mulți oameni ce se întâmplă aici și eu tot timpul zic că e o chestie care pe mine mă bucură foarte mult și care mi-o feră foarte multă satisfacție. E o muncă, e probabil muncă cea mai satisfăcătoare pentru chimii. Faptul că pot să lucrez în felul ăsta cu niște oameni, fără să mă pun pe piciorul ăsta, adică, mie nu place cu vântul mentor și mă feresc de el, și mă am ferit de el și când am povestit cu voi prima dată. Dar trebuie să-l folosesc ca tare ca să fie mai clar ce se întâmplă dar e efectiv munca asta, așa, de cunoaștere și de vedea oameni care încetajung să se întâlnească și să-și descopere punctele astea în comun și să facă un efectacol până la urmă și din asta. Iar da, pentru mine e asta, e o reamindire constantă de ce îmi place teatru și îmi place pentru că există întâlnirea asta între oameni, adică e asta e fundamentală pentru mine și doi asta le-am zis și astăzi celor de la de noi preștarte pe care să îi cunoașteți și voi cum veni că eu nu o criticisesc niciodată în procesăle astea de lucru și în repetiții, nu rar nu se întâmplă să mă criticisesc la repetiții. Cum găsim totuși ordine în non-structură pentru că nu cred că se poate, adică cred că e foarte rar și cred că în echipe foarte bine coagulate poate să funcționeze un proces de lucru non-irarchic dar într-un proces de lucru cu oameni pe care nu-i cunoașteți de bine și într-o echipă în care nu ești de bine coagulat, eu mă întreb cum reușim să nu fim autoritari dar totuși se existe structură. Spune-ntupe, spune-ntupe. Nu-mi zici tu și după aia completezi și eu, că mi se pare mai misto. Vă cred că Alin te-ai răspuns la câtevare că ai spus în cazul în care echipa nu este atât de bine coagulat sau dar mi-mi spare că procesul acesta pe care l-am avut noi se poate face până într-un anumit funct tău mai pentru a coagula echipa și pentru a cream un spațul comun și un spațul de comunicare și un ritual în sine după care cred că trebuie urmată structura clasică cu care se întrunesc cu toți cu care ne-am întâlnit cu toți păi da, dar eu mă întreb o cum fac să nu deci n-am luksul de acolo o echipă, n-am o lună de workshop-uri ca mai văz să măiam încă o lună de lucru la un spectacol și cum fac să nu fac lucrurile de care mă dezic în procese de lucru o structură convențională de care cu toții cel puțin dincolo asta ne dezicem cel puțin în proporție de 80% de acord că nu sunt funcționale cum fac în măduc și am o lună să repet cu niște străini să-și ajung la o căutare și nici să nu fiu un om rău dar tu vorbești, uite, asta mi se pare foarte interesant, ce zici tu Alin că tu clar vorbești din poziția de regizor și nu ai cum să faci altfel mi se pare foarte justă și întrebarea ta și o să zic cu o dată există regulile alea pe care le-am făcut împreună cu grupul pe care tu le-ai văzut la un moment dat când ai venit în a doua lună și te-ai întrebat ce salea unele ți se păreau pertinente, altele te blocau un pic sau nu mai știu cum te-a exprimat dar e mișto să pot să setezi un tip de reguli, ale colectivului mai degrabă da, mă bineam așa dacă aveți un gând și pentru generația asta de anul ăsta de fresh start respectiv pentru orice oameni care ar trebui să aplice la fresh start mă gândesc așa cum ce le-a înzice sau cum le-a înzice, dacă ar fi să fie parte din un proiect de genul asta se parea că rezidența fi asta vrea să facă să aducă oameni din de la mai multe școli cu instrumenti diferite poate cu experiențe diferite cu raportă misterite la teatru și să se până într-un cadu în care se întânească și să poți să construiasc ceva împreună și eu unul în facultate nu prea am fost în situația în care să fiu atât de în controlul creației artistice, adică de multe ori da, m-am simțit un executant m-am simțit că trebuie să dau tonul ăla replica așa să indeplineze religia ca la carte și atunci eu mă întrebam la portul neo-artistic întreaba asta, unde nu este și a venit din țeles experiența de la reaktor care mi-a spus că poate să există și că depinde de mine și pe lângă chestile pe care le-am învățat vis-a-vit de proces pentru mine a fost o mare deschidere spre mă interesa mai departe spre de zona să independență și cea nu me trebuie să fac pentru a încreia eu singur împreună cu echipă oportunități de exprimarea artistă fie că e vorba administrativ fie că e vorba artistă Deasă, nu e musa eu nu vreau să spun presiune, dacă vreau zice străi vorbe, dacă fac nici o șiure Eu cred foarte tare în competiție Îmi pare rau că tron trebuie să zic asta Eu cred foarte tare în competiție Știu că daunează sunt meserii vocaționale dar tot în continuare cred în competiție și cred că cât mai mulțumilor trebuie să aplice la fresh pentru că se crează acest spirit de competiție și se ajunge la niște rezultate foarte bune din toate punctele de vedere și artistice, și umane și poate se trezesc la un moment dat în cazvanie alte teatre, că o să zică bă cât mai mulțumilor rezultate să aplica 100 de oameni acolo hai să faceți mea rezidență și o să-mi fie mai multe locații din România nu doar reactorul care are singurele doua rezidențe artistice de teatru din fucking România Unul și mai cred foarte tare în căutări și au fost foarte puține lucruri care de când am terminat facultate complet pe lângă pentru că în așa cum zice și răzvan și la regie înunea de ce să te mă învățați că există o rețetă și că nu pot să te abați de la rețeta respectivă și eu m-am apătut foarte mult de la rețeta respectivă și când eram în facultate și totuși funcționat dar profesorii disto care nu funcționează adică anime nu, anime au fost super dar profesorii din jur, mă rog Dacă sunteți în sală și unul și unul dintre o puținele în care eu nu m-am simțit de loc de parcă n-am ce căuta a fost la Freș Da, păi, eu nu știu, rezidența de la Freș e de nu vreau să zic cum ar trebui să fie ci cum ar putea să fie teatrul și nu doar din perspectiva tehnicilor și din perspectiva atmosferei de lucru și a cum se zic eu este sănătoase pe care oamenii m-au Nu mă simt neapărat în măsură să dau spaturi, dar dacă ar fi o chestie pe care aș vrea să o știe sau s-o aibă o măcaru un pic în vedere actuala generație de Freș și ar fi să aibă de la înciput foarte multe agende foarte multe agende să noteze tot tot ce se poate nu știu pentru mine acum când mă uit în agenda și găsesc gânduri super rendă scris de cuvinte care doar împenea un cap sau cifre de multe ori nici măcar nu mai știu ce e cu ele și le dau cu totuși cu totul al sens și mi-o imaginezi eu sau încerc să-mi crezi niște amintiri în legătură ce se întâmpla în momentul când am scris chestilele, dar mi se pare mi se pare super valoroase am ajuns să țin super super mult la agendele le-am scris una jumate dar pentru că am făcut prostiață nu-mi scriu tot și mi-ar plăcea să adică dacă aș retrei experiență asta mi-ar plăcea să notezi mai multe chestii pentru că pentru mine cel puțin este singur un fel în care poți să garantesc o să-mi aduc aminte la mine suntem colțul dreapta mă uit că trebuie da, eu uitam acum, andam să-rși pe facebook să vând listă acolo cu oamenii care lua tanul ăsta cât v-ai știu, cât v-am nu știu dacă suntăți acolo, înseamnă că aveți ceva de spus și că e bine că suntăți acolo și cred că o să fie experiență pentru ce care o să aplice cred că nu știu e foarte, e... e un mediu foarte safe un mediu safe, un mediu în care nu cred că te tradezi mi-mi speră că un mediu în care poți să fii creator un executant un mediu în care îți permite să faci lucruri, îți permite să greșești un mediu în care poți să ției pentru viitor foarte multe lucruri și poți să mergem cu mai multe directe de cât cred că încă realizezi eu momentul ăsta cred că e foarte mișto, e că e foarte personal și subiectiv tot procesul ăsta și cred că ăsta e plusul pe care îl aduce până lângă un proces de teatru, dramatic, clasic, miștiție, școală și prin teatră de stat cred că ăsta e foarte mișto că e pârnește de la acest eu, individual și se extinde către un eu cum... Reactor, conectind picolă Bine, păi nu știu, o cam asta m-a avut doar dacă veți să mai adăugați lucruri sau să mai întrebați sau să faci sănște conclui eu sunt foarte neprice pute la conflui de exemplu Hai Naiminja, tai la poarta