 Kjære mamma og pappa, det er næsten 20 år siden jeg kom inn i livet deres. Dere sa at å få meg var den fineste gaven dere kunne tenke dere. Men det var noe som ikke stemte. Barne deres, kun ikke høre. Folk sa at dere, at vi bare måtte leve med det. Godt av det som det var. Men det ville dere ikke. Dere ville det som var best for Barne deres, og tok en modig avhjølse om en revolutionerende behandling. Et lite miracle implantert i hvert og øne mine. Jeg var bare to år gammel, men jeg husker fortsatt den dagen, da liden... Kom inn i mitt liv. Den gangen gader meg ikke bare muligheten til å høre, men til å snakke, lære, uttrykke meg og gjøre det jeg liker. Tusen takk, mamma og pappa, for å trege av meg den fineste gaven jeg kunne tenke meg.