 Mindfulness kan man høre om som en ny mirakkelkur. Jeg vil diskutere om det er varm luft eller om det er en videnskabelig dokumenteret metode, der kan bruges til at forbedre mentalhelbrød. Jeg har fået lov til at lave et stort videnskabligt projekt, der undersøger Mindfulness på et universitetshospital. Jeg står ovenpå skuldrene af nogen andre, og jeg har været så heldig at få lov til at arbejde med John Capitaine, som står på den her side, og vi tager Davidson, som står på den anden side. John Capitaine har udviklet et program på et amerikansk universitetshospital for 30 år siden, og det her program, det hedder Mindfulness-baseret stressreduktion, og det har været kopplet sammen med forskningen. Vi tager Davidson, som står på den anden side, og han har undersigt, hvad sker der i hjernen, når man træner de her teknikker? De to har været med til at dokumentere, at man nu kan sige, at mentalhelbrede det kan trænes helt i lighed med fysisk helbrede. Der er ikke nogen, der er i tvivl om, det er en god idé at være i god fysisk form, det hjælper på hvad som helst, men det nye er, at mentalhelbrede det også er noget, vi kan træne. Det program, det hedder Mindfulness-baseret stressreduktion, det er beskrevet i den her bog, og uden på borgen, der står der, brug kroppens og senest tvistom, til at møde din stress, smerte og sygdom. Og det vil sige, at inden for den her teknik, der regner man med, eller man tror på, at kroppen i sig selv har en vistom, og sendet i sig selv har en vistom, som vi kan få kontakt med, hvis vi lytter efter. Hvis vi stiller og lytter efter, så er vi alle redd som vi skal være, og så har vi masser af vistom, vi kan få gøre brug af. Og det program, det virker. Det kan forbedre mentalhelbrede, hvad inden man er syg eller rask. Det kan nedbringe symptomer på stress, angst og depression, og smerter. Og det nu blev populært inden for skoler i USA, inden for behandelsystemet, inden for ledelse, og alle mulige steder, fordi man kan simpelthen få det bedre, at bruge det her program. Der er så kommet et nyt program, som bygger på Mindfulness-baseret stressreduktion, som hedder Mindfulness-baseret cognitive therapy. Og det program, det udvægte til patienter, der tidligere havde depression. Og det program, det har vist, at man kan forbygge, at man får en ny depression, hvis man har haft den depression tidligere, med 50 procent, og det er rigtig, rigtig godt. Det eneste, der er ved de her programmet, det er, at de kræver uddannelse og erfaring. Det er helt på samme måde, som hvis man skal lære at synge eller lære at spille på klavier, så er det smart at lære det for en, der kan det i forvejen. Så nu hvor at videnskaben er til, at de her programmet virker, så er det blevet sådan, at alt det bliver kaldt Mindfulness som et boss-over. Og det er jo slet ikke alt, der er det, men der er to programmer her, som der er videnskabel i dokumentationen for. Det vi til Davidson så har gjort, det er undersøg, hvad sker der i hjernen, når man træner Mindfulness? Og han har været med til at udvikle et begreb, som hedder nøgoplasticitet. Og det betyder, at hjernen endrer sig. Man har tidligere troet, at hjernen bare var sådan en fast ting. Men nu har man fundet ud af, at hjernen hele tiden ændrer sig. Og vi kan lave den ændring ske helt tilfaltigt, eller vi kan træne den ændring, så den ændrer sig i en retning, vi gerne vil have den. Og hvis man bruger Mindfulness til at træne den måde hjernen kan ændre sig på, så det man træner, det er opmærksomheden. Vi har ikke uanet opmærksomhed, men man kan træne og regulere opmærksomheden, så man retter opmærksomheden, der hen, hvor man gerne vil have den. Det næste man træner, det er vores evne til at regulere vores følelser. Og hele tiden så hjernen i gang med at regulere følelserne, og det kan man blive bedre til. Man kan også blive bedre til at regulere stressniveauet i kroppen på, og så kan man optræne sunde kvaliteter som vindighed og medfølelse. Der er et samarbejde mellem Dalai Lama og John Capitaine og Vita Davidson og en masse forskere. Og buddhismen, det er ikke noget, man tror på, det er noget, man kan træne, og Dalai Lama har sagt, han vil gerne være med til, at vi undersøger, hvordan virker de her teknikker. Så det er ikke noget, man skal tro på, men det er noget, man kan undersøge. Og så i vesten har vi især været fokuseret på at undersøge, hvad sker der med depression, hvad sker der med angst, og hvad sådan en dårlig ting. Men Dalai Lama har været med til at efterspørge, hvad kan I undersøge videnskabeligt, hvad er venlighed for noget, hvad er medefølelse for noget. Og Vita Davidson har undersøgt, hvad der sker i hjernen, og undersøgt når man er meget glad og positiv. Så ved at sætte en masse elektroder på hovedet, så kan man se, at så er der større aktivitet i venstre sidde af hjernen. Hvis man er meget tung og trist, så er der mere aktivitet i højere side af hjernen. Og det samme kan man se, hvis nu, at man har fået en blodprop i den ene side af hjernen, så bliver man tung og trist og får en depression. Hvis man får den i en blodprop i den anden side af hjernen, så bliver man mere positiv og glad. Og den her person er Mathieu Ricard, og hans hjern er blevet målt, og han er simpelthen den, der har været mest langt ude til venstre. Så han er blevet kaldt verdens gladeste mand. Og han har skrevet en bog, der hedder Happiness, og i den bog skriver han, at ægte glæde er kærlighed til livet. At elke sig selv er et elke livet. Desværre søger vi glæden udenfor os selv, og derved mislykkes vi i vores forsøg på at finde den. At elke sig selv er en færdighed, der kan trænes, ikke ved at gensage for sig selv, at jeg er glad og positiv, eller ved at få alle sine ønske og opfyld, men kun gennem et ændre arbejde med sig selv. Og hvis man med bro, mindfulness og mentalt træning, så er det det ændre arbejde med sig selv. Og man kan sige, vi dansker og vi er verdens lygtigste folk, så hvorfor skulle vi det? Men faktisk er det sådan, at vi har mere hovedet fuldt, end at vi er mind fulde. Og det er jo en ævne, at vi mennesker har at se, at vi kan tænke over, hvad der har sket for 10 år siden, eller hvor vi gerne vil hen om 10 år. Og det er jo en rigtig, rigtig god ævne, at vi i stand til at kan evaluere, hvad der er gået galt tidligere, og planlægge, hvad der kan ske fremover. Men det har bare en pris, fordi at hvis vi hele tiden går og tænker over noget andet end der, hvor vi er lige nu, så mister vi kontakten med her nu. Og for et par år siden kom der en videnskabelig undersøgelse i science, hvor overskriften er A wondering mind is an unhappy mind. Den ævne til hele tiden at være i gang med at tænke på noget andet end der, hvor man har, det har faktisk en følelsesmæssigt pris, fordi at vi bliver triste af det. Og det vi går og tænker på, når vi er i gang med alt muligt andet, det er som oftest os selv. Vi går og tænker over, hvor godt det vil være, hvis bare lige, eller hvor god jeg er, eller hvor dårlig jeg er. Og det bruger noget af opmærksomheden, som den tager fra, det vi ellers kunne bruge til at gå ud og lave noget fornuftigt i verden, så går vi og tænker på os selv i stedet for. Det, de gjorde i den undersøgelse her, det var, at de undersøgte helt almindelige mennesker, hvor man ringede til dem på deres mobilte telefon, så siger man, hvor er din opmærksomhed hen lige nu, og hvad er du i gang med lige nu? Og halvdelen af tiden cirka, der tænker man på noget helt andet end det, man lige er i gang med. Og det bliver vi ked af, eller vi bliver trist af det, men sådan behøver det ikke at være, fordi vi kan træne det sådan, at vi kan bruge vores tankevirksomhed eller vores sonne fornuft på en fornuftig måde. Og hvis man bruger mindfulness, så kan man forestille sig, at det er ligesom at have en remote control, hvor man så hele tiden stiller ind på play, så man ved godt, at man kan spule tilbage og man kan spule frem, og man ved godt, at der er sket noget tidligere, og det er ikke sådan, at man vil glemme, hvad der er sket tidligere, fordi man vil gerne huske på de fejl, man har gjort, så man ikke kendtager dem igen, og det er heller ikke noget med, at man ikke har nogen mål eller ambitioner, man må gerne have masser af mål og masser af ambitioner. Men ved, at man holder fokus på her og nu, så bliver man i stand til at gå i den retning, man gerne vil. Vi har nu set, at mindfulness det er, at man er til stede her og nu, og det er oprenligt et budistisk begreb, og i det begreb i oversættelsen af selve ord mindfulness, der bliver det oversat som mindfulness, men på asiatiske språk, så mind and heart, det er det samme ord, så det kunne lige så godt have været oversat som heartfulness. Og den kvalitet, man er til stede i nuet, er ekstremt vigtig, fordi det er ikke nok, man bare er til stede i nuet, men det er, at man er til stede i nuet på en måde, hvor man er venlig. Og det er jo, nu er det et mindfulness lige populært, men det er noget, der er kendt i alle kultur og religion og spirituelle retninger, at det at være til stede i nuet på en måde, hvor man er venlig og sig selv på den gode måde, det er det, det her handler om. Og hvis man begynder at træne det her, og som er beskrevet af John Capitaine i mindfulness besætet af stressreduktion, så det første man gør, det er at begynde at undersøge kroppen. Man begynder at observerere kroppen og lægge mærke til, hvad sker der i kroppen. Og det gør man på en måde, hvor man er venlig. Og hvorfor skulle vi gøre det? Ja, men det er fordi, at rigtig tid, så glemmer vi kroppen, så kroppen spænder op og så kommer vi hjem og så er vi fuldstændig udmattet. Hvis nu vi begynder at undersøge kroppen, så kan vi mere regulere den mere hen af vejen og passe på kroppen. Det næste man begynder at undersøge, det er sendet, og der kan man starte med at observerer og undrette, og så lægger man mærke til, at så sendet har lige til mit liv af sig selv, at så kommer der tanker og så kommer der følelser, og så kan det være, man sidder og tænker, at når man er en af dem, der ikke kan finde ud og meditere, fordi der sker alt muligt, men det er sådan, at det er meditere, så begynder man at lægge mærke til, hvad der sker der i sendet. Og det der sker i sendet, når man sidder stille og lægger mærke til det, det er det samme som sker, når vi er i alle mulige andre situationer, der er vi bare ikke klar over det. Der begynder vi at reagere på følelser og på tanker helt inden, at vi egentlig er klar over det, og ved at blive klar over, hvad det er for nogle tanker, vi retter os efter, eller hvad det er for nogle følelser, vi retter os efter, ved at blive klar over det, så har vi jo mulighed for at lave en ændring, i stedet for at bare gøre ting automatisk. De sidste, man begynder at undersøge, det er for nogle relationer, man har. Man starter med at undersøge, hvad er relationen til mig selv, og hvad er relationen til andre mennesker. Og rigtig mange, når man starter på det her, så tænker man, at jeg har ikke nogen problemer, jeg peber ikke det, og det er heller ikke sikkert, at man har. Men når man begynder at undersøge, hvordan har jeg det egentlig med mig selv, når man begynder at lægge mærke til det, så er de fleste op der, at man er meget mere hård ved sig selv, eller man har det egentlig ikke så godt med sig selv, som man regner med. Og bare det at give sig selv noget opmærksomhed, og obsevere sig selv, obsevere sin krop og sin sind, og hvordan man har det. Ja, men det er en måde at være venlig på. Ligesom man kender, man kan være sammen med en ven, hvor der ikke er noget, man skal leve op til, man kan bare få lov at være, som man har. Den relation kan man få til sig selv, og dervidst kan man slip sig selv, og i stedet for at gå rundt og tænke på sig selv hele tiden, så kan man bruge den energi til at se, hvad sker der i verden, og ligesom opleve det miracle, som livet er, eller gå ud og lave de fornuftige ting, eller de sjov ting, man har lyst til. Jeg læger, og jeg synes, det er sjovt at overlæge, hvis man går tilbage til selve ord, det betyder læger, og patient, det betyder at bære ledelse. Og en af de oprindelige definitioner på Mindful Nest, det er, at læger, at bære ledelse. Og inden for medicin, der er man jo så fuldstændig begejstret over, at hvis knæet ikke virker, så kan man få et nyt knæ, hvis nu der er noget galt med blodkarne op i hjernen, så kan man få nogle nye blodkar, og man kan få nye brødster, og man kan få alt muligt, og det er jo fantastisk. Men vi kan jo ikke bare operere os ud af alt ting, eller give piller for alt ting. Så vi er også nødt til, som læger, at læge både os selv og patienter, hvordan vi bærer ledelse. Og ikke for at gå rundt og blive tungere og tungere, eller blive udbrændt, som justerer for rigtig mange æres, men for at øge glæden, eller for at få mere energi, og for at lave flere fornuftige ting. Og jeg har arbejdet med patienter. Jeg har lavet et stort randomiseret undersøgelse med patienter, som hvor kroppen overhovedet ikke fungerer. Og det her er et billede af en patient, som man tidligere troede, havde hysteri. Og det er en patient, hvor kroppen overhovedet ikke fungerer, og det kan man jo se på hende. Man ved ikke, hvad det er, hun har været udsat for, og man ved ikke. Hvis man undersøgte kroppen, så kunne man ikke finde noget, der var galt med hendes kropp, men det var tydeligt, at kroppen ikke fungerer. Og dengang troede man, at det havde noget med livmoverne at gøre, og derfor kaldte man det hysteri. Nu ved man, at det har simpelthen noget med hjernen, og gør, at hjernen er dårligere til at observere stressniveauet, og det er dårligere til at regulere stressniveauet i kroppen, og det kan gøre, at man kan blive så syg, at man ikke kan fungere, at man ikke kan have et arbejde. Og den type patienter har jeg lavet et stort randomiseret forsøg med. Det er også det, man kalder udbranthed, eller man kan kalde stress, eller man kan kalde fibromyrologi, eller grunis-træthedssyndrom. Det patienter, der er så dårlig, er en masse fysiske symptomer fra kroppen, inden i form af smærter eller i form af træthed. De fleste af os kender, at man kan komme hjem og være helt udmattet, og have en masse symptomer, for de fleste af os er vi bare så heldige, at det går over igen, eller vi kan ignorere det. Men for patienterne, jeg har arbejdet med, der kan det ikke ignoreres, og der kan de ikke bare tage sig sammen. Og de har lært mindfulness, lige som det program John Capacen har lavet, det hedder mindfulness-baseret stressreduktion. Og så har de fået en hel masse undervisning om, hvad er funktionale ledelser for noget. Og resultatet er, at den undersøgelse, jeg har lavet, at det kan forbedre patienternes funktion. Det kan menneske deres symptomer, og det kan øge deres livskvalitet. Der er en af patienterne, som sagde, det er jo ikke sådan, fordi der er sket en hel masse, men alligevel så er det som om, at mit liv helt er ændret, og nu er jeg startet på et job igen. Altså så er det, de har lært at være sammen med sig selv, og være sammen med kroppen på en måde, hvor de har formodet på at komme ud i livet igen også. Og der er jo mange, der går til lægen, og så får de at vide, du skal bare gå hjem og slappe af, og du skal bare gå hjem og tage den med ro, men hvordan gør man det? Det er jo ikke noget, der lige har givet, at vi ved, hvordan beroligere er lige mit nervsystem. Men det er der nu teknikere til, hvordan det er man gør, men det kræver selvfølgelig, at man får en ordentlig vejledning i det. Det her program har også vist sig, at det kan forbygge en social nedgang, fordi der er mange, der bliver pensioneret af det her, altså bliver fødtespensioneret af det her, og det kan ramme alle mulige mennesker, og også med alle mulige forskellige uddannelsesbaggrund. Og det er jo rigtig trist, at det kan være en sygdom, som kan gøre, at man ryger helt ud af arbejdsmarkedet, og det ser ud som om, at den her program, det kan forbygge, at man ryger helt ud af arbejdsmarkedet. Og det, der tidligere skete også, det er, at man sender patienten rundt fra den ene læge til den anden, og så får de en hel masse undersøgelser, og det koster en hel masse penge, og det bliver desværre ikke bedre. Det her program har også vist, at det kan spare penge i sundhedsvæsenet. Så som konklusion vil jeg sige, at mindfulness det er en venskablig dokumenteret metode, der kan bruges til at forbedre mental helbred. Men det kræver dog uddannelse for ikke bare at være varm luft. Man kan ikke bare sige, at vi trækker været, og det er mindfulness, eller det er nogle bestemte ting, man skal lære, og det kræver under en grundig uddannelse. Hvis det er, at du har fået mod på at lære nogle af de ting, og går i gang med at træne det, så har jeg skrevet en bog her, som hedder mindfulness, som er udkommet på psykotriforntens hjemmeside, eller psykotriforntens forlag, og der findes øvelser, som man kan download gratis på psykotriforntens hjemmeside, og deren ser det bagi med øvelser også. Jeg vil slutte med et dækt her fra bogen, der hedder hjem. Med tiden vil du opdage et sted i dit hjerte, hvor din sande kærene bor. Den har været der helt dit liv, trofast ventet på at få dig hjem. Buddhister siger kærenen er tomhed, religiøse siger det er gud, naturfolk tror det er selvelivets kraft, hjerneforsker mener det er ødeaktivitet i venstre del af paneler. Jeg mærker, at kærenen er midt hjem. Jeg ved, at det er muligt, at give slip på illusionerne om lykken, og mærke den lige her.