 Jaaa! Nå se. Så tidspunktet er vist kommet, hvor vi må i gang. Med det her opfølgningsmøde på det møde, jeg lige har holdt for hele universitetet. Og nu er det så medarbejde af administrationen, jeg har den store glæde af at adressere. Så først og fremmest, så vil jeg gerne sige tak for fremmødet. Jeg synes, det er et imponerende fremmøde. Når man tænker på, at der er sikkert en stor del af, at allerede har set det, jeg sagde på streaming. Så vil jeg tage som et rigtig godt tegn på Anke Chaman. Så velkommen til, og tak fordi I er kommet. Og så ser jeg frem til, at vi får en god diskussion. Og så vil mit opleje her være noget korte end det, jeg havde til, hvad hedder det, til hovedmødet med hele universitetet. For det har så lovet også være lejlighed til spørgsmål bag efter, selvfølgelig. Så vi tager den på den måde. Ja, det er jo beslutninger som opfølgning på problemanalysen. Og nu er det det administrative møde. Så vil jeg sige, hvorfor det er sådan en i mig, der står her. Jeg står her faktisk ikke som rejt og lige i øjeblikket. Jeg står her, fordi jeg i øjeblikket også har fungeret med universitetsdirektører. Og dermed den som hele administrationen refererer til. Så det er den funktion, jeg står her, bare lige sådan for at have det helt på plads. Får vi så snart en ny universitetsdirektør? Ja. Det ser godt ud, vil jeg sige, ud fra de samtaler, vi er i gang med. Og jeg håber, vi har en ny direktør på plads, sådan omkring årskiftet. Så det er bare for at betrykke jer. Der skal nok komme en, som ved meget mere med administrationen, end jeg ikke gør. Tak for det. Ja, jeg møder det i dag. Der har vi jo presenteret de endelige beslutninger. Og her vil jeg fokusere på de administrativ beslutninger, nogle betydninger, nogle bagvillige længere overvejelser og også udmøndningen. Men jeg vil jo værelig at sige, vi når os i sådan et agrigeret niveau, sådan er det jo, når det er så stor og kompleks i en organisation. Så når jeg skal grave styber ned, så kommer I til at vente jer lidt med tollemotighed og tage det på de efterfølgende medarbejdermøder i LSU og hvordan deres kommer af stor mødeaktivitet her i den kommende tid. Det er bare sådan lige for forventningsavstemme her fra starten. Jeg vil godt quitere, og det er et specielt grund til, jeg gør ikke mindst i det her forum, quitere for det meget store antal højringsvarer, og der er det jo især administrationen, der har været meget, meget aktiv. Det er nu nok også en god grund til, for det er jo der, hvor de mest betydende ændringer i forslag de ligger. Men I har været aktiv, og det vil jeg godt tage for, og så vil jeg også godt tage for en meget, meget konstruktiv tone. Det er jo altid så, når det kommer tæt på, og man føler sig berørt, så kan det jo godt, kan man jo blive utryk, og det er jo desværre en naturlig del af en forandringsproces, men jeg synes virkelig, at der er holdt en meget, meget sober, konstruktiv tone, og det er jeg meget glade for, for det gør det også nemmere, at vi kommunikerer og kommer imod med det, vi vil. Så tak for det. Ja, så er det første, og det har jeg lejlighed til at understrege, og det vil jeg godt lige understrege igen, fordi der er jo sådan lidt med, hvordan er det egentlig, vi har det med hinanden de forskellige medarbejderegrupper, og det er måske i virkeligheden en af de helt, de er helt store, og det er måske det allerstørste problem, vi har hodet stort med, at der ligesom har været en tendens til noget grøftetandelse. Og da jeg vil bare sige alle, og det gælder også jer, ikke mindst af medarbejder på Aarhus Universitet, og universitetet kan ikke fungere uden jer. Og har i sig altid fået den tak og anerkendelse for det, som vi har fortjent, nej, det har jeg ikke. Men det er jo der, at vi skal hen, så vi får en organisation, som også er under, og kigger på hinanden som det, vi er. Glade, herlige mennesker, som rigtig gerne vil samarbejde. Så det er der, vi skal hen, men vi har noteret os det, og I er en del af Aarhus Universitet, en helt uanværlig del. Det synes jeg er vigtig at pointere. Det er godt, Per. Jeg har selv prøvet det en gang, hvor jeg var tjermand til en konferens, og det var ikke så godt. Og så sige, hvad er det egentlig, hvor smål? Det er jo dybest set at gøre det, vi gør godt. Men jeg faktisk gør det med høj kvalitet, fordi det er det samfundet forventer af os, og det er derfor, vi er her. Men samtidig er vores mål også at anerkende diversitet. Anerkende, at det er en divers forretning. Faktisk se det som en styrke, at vi har mange forskellige enigheder, med mange forskellige kulturer, så i stedet for at gøre det til et problem, så se det som en styrke. Og det giver altså et behov for en flexibilitet i opgaveløsningen. Ikke alle opgaver, som jeg sagde ved det tidligere møde, vi kan ikke konter på forskellige måder. Vi kan komme hen nogle grundlæggende procedyr, som skal fastlægges på centralt hold, og som hele universitetet skal følge, eller så går det galt. Og så delageringer medindravelser er altså også en forudsætning, efter vores bedste overbevisning i universitetsledelsen, hvis vi skal have det her uden universitet til at fungere. Og det skal vi, så det er en bunde opgave. Hvis I ender mig til højringen, det der står med lyserblot, det er sådan nogle beværkninger til. Til højringen, hvis der står en trækant derude, så er det et udtryk for at det er en beslutning. Men højringen, når sådan tager det i fugleperspektiv, så er der altså opbakning til en etablering af fællesamstrationen og de administrativecenter. Det er ikke der, hvor man kan sige, at det har været mange højringsvarer, som peger et modsatteretning, tvært imod. Øget brugernærhed har det også været opbakning til. Med den præcision af brugernærhed ikke behøves at betyde, at man sidder på en stol lige ved siden af på det samme institut, brugernærhed skal opfattes som et bredt begreb. Det kan bestyde, at man sidder på et institut, men det kan også betyde, at man bare har en livlig vækselvirkning og ser hinanden med jævn mellem rum. Det er sådan noget, hvor vi ikke skal definere noget for skat. Det er nødt til at ske i en efterfølgende proces med inddragelse. Så er der også opbakning til en forængling af administrationen. Herunder er det en reducering antallet at vise deaktørområder. Men der er også bekymring. Jeg har nævnt nogle af dem. Et af bekymringspunkterne er, at der er mange af det, ser den her kræs, som har sagt, det er kvalitetsløft som også skete i forbindelse med den faglige udviklingsproces. Det er der med, at man sygtet kom sammen i fagligheder. Det fører faktisk til kvalitetsløfter. Det skal vi passe på, at vi ikke skal smide ud med badet vand. Jeg er helt sikker på, at det gælder bredt i den her kræs. Hvordan adresserer man det? Jeg kan jo kun sige, at målet er bestemt ikke, at der skal ske en sengning, eller at det er kvalitetsløft, det skal forsvinde. Tvært i mål, tror jeg, det gælder som for alle andre fronter. Vi skal hele tiden strebe efter at gøre det bedre og bedre. Det gælder også i den her kræs. Så er spørgsmålet, at man sikrer det. Og der vil jeg være ærlig at sige, alt andet lige så er det, der nemmer os sikre, hvis man har en meget, meget veldefineret enighed, som beskæftiger sig med én faglighed indenfor administration. Det er konflikter bare med det andet ønske, vi har om at få organisationen til at fungere. Og det skal vi lige huske på, at det er udgangspunktet. Vi står jo her, fordi vi står med ganske gewaltige problemer, vi skulle have løst, og det er derfor, vi har valgt dem her. Forer vi fire forskellige administrationer på fakulteterne og så en central administration, der ligesom får lov til at passe sig selv. Det frygt scenarie er, at der er nogen, der har far ved det. Nej, det garanterer, for det får vi ikke. Og det er netop en af de helt centrale opgaver, som det nye universitetsdirektør skal sikre. Og det skal han jo gøre, eller hun, nu må vi jo se, hvad det ender med. Det skal vedkomne jo gøre i samarbejde med visedirektørerne og i samarbejden med administrationshjæferne, fordi de indgår alle i den øverste ledelseskreds for det amstritivere måde. Og det er meget, meget vigtigt at holde fast i. Det ved jeg godt, det fjerner ikke bekymringen i sig selv. Sådan en bekymring kan kun fjernes, ved at det vise sig i realiteterens verden. Men nu ved i hvert fald, hvordan det er, at vi tænker om det. Sådan, den manglerne håndtering af ekstærende krav, det kommenterer jeg også kort. Det er helt korrekt, det vælter jo ind for nu at sige det lige ud, med ekstærende krav, vi skal leve op til de, der datte til ministerier, og tænke tanker, hvad vil jeg? Noget som et enkel institut eller en fakultetsadministration ikke skal bøgle med for nu at sige det lige ud. Og der er vi altså nødt til at have håndtaget og sikre, at vi har den professionalisme, der skal til for, at vi sikrer det. Så det er også målet, og det er også en af de opgaver, som den øverste ledelseskreds, den øverste amstritivere ledelseskreds, må potage sig, selvfølgelig med fuld opbakken for universitetsledelsen, den har de. Så er der inddravelsen, at de amstritive medarbejder fremadrettet, og det gik igen i en hel del højringsfra. Kommer det her nu bare, til nu træffer I nogle beslutninger, det er meget godt, men kommer det her så til at ske på en måde, så I ruller henover os, uden at vi har nogen mulighed for at sige, hvad der er op og hvad der er ned. Og altså det er altså, vi har hørt beskeden, og vi forsøger efter bedste evne, og til rette lægge de efterfølgende processer. Vi har ikke lagt skjub på, vi er ikke færdige i dag. I dag er rammer, der bliver meldt ud. Er det beslutninger, der er nogen af dem, der er kontante, men dærefter, så får folk pågå, der er et stykke arbejde med at fylde rammerne ud, så der er også nogle efterfølgende beslutninger, der skal tages, og de bliver altid taget i processer, hvor I også bliver inddravet. Så, vi bestreb os i hvert fald på, efter bedste evne ikke at køre nogen over, for det har vi ingen interesse i, og det har organisationen ikke nogen interesse i. Så er der mange kommentarer til placeringen og kommunikationsområdet, og dem er det enkelt områdeværelse, i der har været flest kommentarer til. Det har i hvert fald vist os, at vi skulle gå frem med en vis forsigtighed, og det kommer jeg til siden hen, hvordan vi håndterer det. Der har også været en del forslag til ændringer og flytninger i selvefældesamonstrationen. Altså, at man kunne tage en enighed fra et visetirektørområde, til et andet, det har vi valgt ikke at træffe en deciderede beslutning om, man skal gøre simpelthen, fordi der føler vi os, ikke på nuværende tidspunkt, godt nok klædt på, og vi er nødt til at lave det indgå i den efterfølgende process, og så diskuterer vi det. Så vi har ikke glemt de her højringsvar. Det er ikke smidt i en skrællesband noget af stedet, vi har dem noteret ned, og vi skal nok sørge for, at de bliver adresseret. For det er jo noget, der kommer op, og så tager vi det og adresserer det. Så er der også beslutning om det i dag, fordi så risikerer vi simpelthen at komme til at træffe nogle beslutninger, der er funderet på et forsvalt grundlag. Altså, hvis der kommer et par højringsvar ind, der siger, hvorfor gør I ikke det der, det er jo ikke sikkert, at I reflekterer hele den medarbejderkrig, som er involveret. Så er det en element af forsigtighed i omgang med processen. Så er der også nogle enigheder under arts, som afventer institut efter synt, og han afnævner jer I, CEI Enheden, altså Center for Landsmannerskaber Innovation, som i øjeblikket er, under arts, hvor der kommer til at være en process i gang, og der vil CEI indgå i, og der vil vi så afklare, hvordan CEI's fremtidige ophæng, hvordan organisering der, og hvordan det vil være fremadrettet. Så det vil altså indgå som en del, af den process. Og det fik jeg hvis ikke nævnt på mødet før, men så er det i hvert fald nævnt her. Så er der ledelsesdelagering, og nærværd. Og her er jeg tegnet de to kasser, fordi på fællesmøder i det oprindelige dokument, der var det fokuseret på den vinskaplige streng, men vi har jo altså også en administrative ledelsesdreng. Og som I kan se det her ikke, jamen det er jo klart, at universitets øverste ledelse er, universitetsledelsen, der indgår universitetsdirektøren i, men så universitetsdirektøren kommer til at sidde sammen med en kris af vicedirektører og administrationchefer. Det har universitetsdirektøren og gør vedkommende også i dag, men fremadrettet bliver det så en mindre kris, hvert fald en mindre kris af vicedirektører. Og det kan man kalde den sådan den øverste administrative ledelse, som altså har ansvaret for sammenhængskraften i administrative på universitetet. Så vicedirektører og administrationcheferen har jo under sig funktionschefer. Og de her funktionschefer tænker vi også at indgå i ledelses team. Sådan fungerer det sikkert rigtig i mange steder, men bare lige for at understrege det. Altså, vi kan ikke have en beordrings tilgang til, hvordan vi udøver ledelse. Vi er altså nødt til at opfatter hinanden som teams, hvor man har et ansvar, ikke kun for dem, man selv leder over, men man har faktisk også et ansvar for de områder de andre, de leder over i fællesskabet. Og så er det klar, så sidder det en for borgerenden, og hvis vi tager krisen med hvad hedder det med administrationchefer og funktionschefer for at tage et eksempel, så er det selvfølgelig administrationchefen, der sidder for enden af bordet, men krisen samles, og man træffer beslutninger. Så da tænker vi på fuldstændig parallelt måde som vi gør på det videnskabelige område. Og så er der selvfølgelig funktionschefer og medarbejdere, der afhænger det lidt områderne af størrelse, om det er der er nogen, der i direkte kontakt med visdirektøren, refererer direkte måske også nogen, der kommer til at referere direkte administrationchefen, så indgår man jo i teams på den måde. Så det er altså sådan, vi tænker det, og jeg ved godt, nu skal vi ikke gøre det til dyre end der, det er jo ikke rocket science det her, men der er lige vel noget, man lige prøver hele tiden prøve at tænke på, det har sagt flere gange, vi er altså nødt til i gennem alle lag, vi kan ikke råbe os igennem, og det skal vi heller ikke. For det nuværende frontoffice, der sker følgende, administrationcheferen har fået ansvaret for de administrative centrale akroalism, der bliver lagt op til i beslutnings oplægget. Administrationchefen får en referensi til universitetsdirektøren, og til den pågældende dekan. Og indgår i universitetsdirektørens ledelses team, sammen med visdirektørene. Men selvfølgelig med den ændring, der nu er i, at nu har både visdirektørerne og administrationcheferne et betydligt personale ansvar. Og så dialoger om opgave relationsinstitutter og beslutning om det mest optimale arbejdsstede fordi enkle medarbejder i det administrative centre, der stod da tidligere at det blev taget af institutlederen dekan eller administrationchefen, og det er faldt mange. Og med rette, vil jeg sige, forbrøstet, sådan skal det selvfølgelig funktionshæften skal også en år, og det skal den enkele medarbejder selvfølgelig også. Betyder det så, at man har veto som medarbejder over, hvordan den fremtidige placering ser ud? Nej, det gør det ikke, men det betyder, at man bliver inddraget i processen. Og så har jeg selv det grundsynspunkt, at det må være argumenter, der i den sidste ende tæller, det er den eneste måde, vi kan styre en organisation på. Så det er en ændring i forhold til det og brennlige, så nu står det i samspil med funktionshæfen og den enkele medarbejder. Så er det etablering af de administrative sender igen. Det er aftales lokalt, hvilke opgaver der skal løses i relationen til institutterne, og hvordan samarbejde mellem de administrative center og institutsekretariaterne skal organiseres. Det er aftalt lige som det var i det og brennlige forslag. Og fakultetsledelsen beslutter i dialog med nivået for administrative understøttelser af institutterne. Og der var der så der stormin i vores kvalitet før og det er at falde rigtig mange forbrøste. Nu lyder det smam, at vi skal være dårligere og det har jeg lige sagt, det skal vi ikke. Tvær demå så streber vi altid efter at blive bedre. Så det er altså skiftet ud med nødvendig standard. Men med nødvendig standard, der står jo også, at når vi kommer ned på institutnivået, så kan der altså godt være forskelle på tværs af hele organisation. Det ligger nemlig i ordet fleksibilitet. Det kan da godt være, men det skal jo ikke være ren galamatias. Og hvis der nu er institutter som synes hjem Hausa, vi har faktisk brug for noget ekstra, der kunne være en helt specifik, hvad hedder det bistand man har og hvad man havde derhav for, rent administrativet. Så får det første sommerinstituttet altså selv findefinansering. Punkt 2 det er, at det er ikke bare noget man går ud og gør. Fordi vi har jo et ansvar for, at man ikke pludselig begynder at mande op på et institut og dermed overfløde at gøre det at arbejde som andre sider laver. Sådan opfører vi os ikke. Vi opfører os altså pænt og ordentligt. Så det er, synes jeg, en vigtig point. Og der har dekanen, og får dekanen et meget stort ansvar for at sikre, at det her, det fungerer fornuftig. Og så ligger der også det i de, at vi kan jo ikke have, at der bare bliver ansat løs. Altså vi er jo nødt til ligesom at holde en viss kontroll over økonomin. Så vi skal ikke have en administration, der exploderer, om jeg så må sige. Så derfor så er der så en ting, hvad som er dem som måtte, for de medarbejder måtte være tale om her. Hvor refererer de så egentlig hen? Ja, men de er tilknyttet det administrativecenter. Og refereret til det administrativecenter. Bare lige for, at det fik jeg ikke sagt, jeg fik vist røvelet lidt i en tidligere administration, men for at sige det helt klart, de refererer til det administrativecenter og er en del af administrationen. Så er det etableringen af fælles administrationen. De fem nye vistdirektører områder. EU-ekonomier og EU-plan bliver lagt sammen. Og får nu et nyt navn til det her økonomi og bygninger. Sådan. Vi synes, at planet drejer sig så meget end bygninger, så det kunne blive skålt kalde. HR er det identisk med det nuværende AU-HR, og nu taler jeg om backofficefunktionerne, selvfølgelig. Det samme ved IT det samme som det nuværende AU-IT. Og så ud i danens ved sammenlægning af det nuværende, og nu taler jeg altså om backofficefunktionerne igen, om det nuværende AU-studier er lugn i karriere og efter videreuddannelse AU-Library, som kommer fra AU-Viden, og så er det internationale center fra AU som kommer fra forskning og talent. Dem har vi tænkt at lægge ind under det nye visdirektørmået, det hedder uddannelse. Så er det forskning og erhverv samarbejde. I det dans, så ved sammenlægning af de dele lægger navnet allerede fra AU-Viden, og fra AU-Forskning og talent, og så kommer TTO-inheden også ind under det visdirektørmået. En enighed, det svære har fået lov til at hænge lidt i en længere periode, men det bliver da så rett op på, med det her forslag. Og så mangler i kommunikationsområdet, og det er her, at det kommer ind, at der kommer rigtig mange inspil i høringsfasen når henblik på kommunikation, og de peger altså for noget at sige lige ud i forskellige retninger. Og vi var dybt inde i overvejelserne om, kunne vi flytte det der her, så tror jeg i et øjebliks eftertanke, og kigger på en anden side, det her, det går altså ikke, fordi vi faktisk i færd med at gøre det modsatte af, hvad vi har lovet i inddravelse. Og det næste, det også er det modsatte af, det er, at vi rent faktisk ikke har til pass indblik til at kan foretage det her, det er simpelthen for gennemgrivende. Vi er nødt til at gøre det her, så dem der rent faktisk vidt noget om området, de også kommer til over og kan røge giver os. Så derfor er kommunikationsområdet altså fornæreværende stadigvæk placeret samlet, og det er altså bækoffestilende kommunikationsområdet der er samlet. Og de kommer under ledelse af prorektor Beret Eikha, som så vil stå for den efterfølgende process, der vil blive gennemført, hvor man vil afklare, hvad er den mest hensigtsmæssige måde at hantere kommunikationsområdet på. Skal det indgå som en samlet enighed nogle steder, eller skal det splitte så op mellem flere forskellige vistyktørområder, det er den diskussion der må tages og der vil blive taget i løbet af november måned. Og det er som sagt Beret, der vil stå i spidsen for det, og jeg ved at Beret allerede er begyndt at tænke over hvordan processen den kan få løbe så dem der må være interesseret kan jo spørge lidt videre indtil det efterfølgende. Så det har vi synes var nødvendigt, og den rigtige måde at håndtere det på, fordi det var ikke ret klart, hvordan organisationen som såkede det. Tænk, jeg lige skal understreje her, det bliver ikke et tilsendigt vistyktørområde, altså den beslutning er truffet, det er bare lige sådan, så vi skal videre hvilke randbetængelser det er, det videre arbejde det fungerer under. Så der er EU-stab og strategi, det bliver omdannet til universitetsledelsens sikkerheteriat og med direkte referanse til undertejnet, til universitetsledelsen. Og så har vi jo taget dig med en følge projekter på det følgestyringsenhed og den venter vi lige mere etablerer ind, til vi har fået en ny universitetsdirektør. For det, det drejer som her, det er jo sådan set hjerteblål, kan man sige, i den forstand, at det jo her, hvor det er ekstremt vigtigt, at de forskellige visetdirektørområder kommer i tæt interaktion med hinanden. Og derfor skal den enighed bygge så op med omtanket. Man skal netop stå for, at man kan styre på det følgende på tværs. Og det kræver altså, vi lige tænker os lidt om, og der har vi altså fundet det rigtigst at vente på, at vi får en universitetsdirektør, som kan være med til at opbygge det her område. Og backoffice det ender benævnt til fælles administration. Jeg noterer mig, det er det allerede mange, der kalder det, og hvad hedder det? Jeg tror, det som vi er. Backoffice har ikke ret populære betegnets rundt omkring, så fælles administrationen, det lyder som noget, vi alle sammen kan tilslutte os. Så det er godt. Det her, det er så den fremtid administrative organisering, eller skal vi sige den organisering, der er besluttet nu, og træder i kraft nu. Så i kan se, under rektør, der har vi universitetsledelsen sekretariat, underledelse af Kirsten Jensen. Så kan i se kommunikationsområdet, som har en interimpladsering, indtil vi finder den rette pladsering for det område, og det her underledelse er pro-rektør ved at ejke. Og så også vi går til de administrative centre, så kan i se, at på de administrative centre på arts, der er Ole Jensen, udpeget som administrationchef. På BSS, er Nikolaj Harbjerg, udpeget som administrationchef. Og på health, Sten Haidt Jacobsen, og indenlig på Science & Technology, der er det Nils Damgård Hansen. Så der er altså genvalg på de prøvster. Så kan i se, der er op, så er der den lille reportføllesstyringsenhed, som ikke er etableret i nu. Så den glemmer vi lige for nærværende, men den er bare ærter, fordi det er noget, der bliver oprettet, men i god ord og mag. Og så går vi også her på de 5 vicedirektørområder. Ökonomi og bygninger, der har vi udpeget Lilsjørn Rasmussen, som leder af det vicedirektørområde. Sjællotte Løngholm, som står, man er konstitueret fra EU-plan i øjeblikket, vil indgå i ledelsesgruppen der og gætterer på, men det skal sjællotte. Og Lilsjørn, det svarer på, gætterer på, stadigvæk vil have en svar på bygningsområdet. Så har vi HR, det er underledelse af Luise Gade. Uddannelse, der har vi udpeget Christian Thorn, som nyleder for det område. Og IT, der har vi udpeget Kristina Breddam, og så har vi aftalt med Kristina Breddam, at stillingen vil blive slået op. I det seneste forår 2015. Og så er der forskning at være og samarbejde. Her har vi konstitueret John Westen See, som nyvisedirektør. Og hvad hedder det med en forventning om, at stillingen vil blive slået op? Og en forventning om, at den vil blive besat omkring udgangen af marts måned. Men vi ser jo den det falder, men det er i hvert fald det, der er lagt op til. Så er der opgaver for fælles registrationen. Og der står et lidt længere klamamse i, hvad hedder det i papiret, som I kan se på netit. Men sådan for at sige nogen af de primære opgaver, der er jo driftsopgaver, og fælles infrastrukturer, hvor der bare er væsentlig stort driftsfordel, ved at køre det samlet. Og det er vi altså nødt til. Vi kan ikke bare bruge penge, som om, at det er græs. Vi er altså nødt til en rationelt drift. Så de dele specialist-opgaver også, og opgaver i relation til universitetets eksternere omgivelser, det er altså nogen af de primære opgaver for fælles registrationen. Men herudover, så er der en anden meget vigtigere opgaver, og det her for universitetsdirektøren, som den øverstandsfarlig sammen med visetdirektøren, og selvfølgelig i samarbejde også med administrationchefen. Men der skal man altså udarbejde, holde procedyr, redskaber og politikere, det gælder for hele universitetet. Og her rammer vi ned i det punkt, den poing, det jeg havde med, vi skal ikke til at konterere på forskellige måder. Vi er altså nødt til at have nogen fælles standarder, som jeg godt ved, at det er et ord at lage und nogle steder, men vi er nødt til at have nogen fælles standarder, som i hvert fald rækker et stykke ned i systemet. Og de bliver defineret på det her niveau. Og det gør man selvfølgelig på basis af universitetsledelsens beslutninger. Hvis der også er noget af det her gældende lovgivning. Bækket del af det klodt og ret så efter. Så spørgsmål, hvad sker der nu? I at referanseforholdene, de overgår nu. Og det har vi valgt at gøre, fordi vi synes, det er vigtigt, at der ikke er nogen, der er i tvivl om, hvem der ser hver. Og det har vi forsøgt at få til at gå op så godt som forhåbent muligt. Så hvad hedder det? Hvis jeg nu langt de fleste medlemmer administrationen refererer til en funktionschef i dag. Det er den samme funktionschef, man refererer til imorgen. Bare for at give ro på, ikke? Man refererer til den samme funktionschef. Så sker der et flødt af referanser for funktionscheferne til administrationcheferne hvis det er i de administrative centerer og i nogen tilfælde så sker det til en anden visedirektør, end det man har i dag. Men der sker et referanserskift. administrationcheferne får den dobbelt referanse til dekan og universitetsdirektør. Og så er det klar, at er rundt omkring på nogen af de visedirektørområder, der nu bliver ændret. Der har der været nogle stabsfunktioner, hvor man har haft den direkte referanse op til visedirektøren. Og de stabsmedarbejder vil så referere til nye visedirektører i det område, som de kommer til at høre under. Da således så i morgen, der burde vi være klar over, hvem er det, vi refererer til. Skulle der være, og det kunne jo godt ske sådan store organisationer, meget kompleks, skulle der være nogen, som er i tvivl eller synes de ikke falder ind under det her, så henvender, og så finder vi et hurtigt svar til her. Det er bare sådan for den ting. Så den 24. oktober der afholder vi et ekstra ordinært møde i administrations samarbejdsudvalg ASU og der bliver holdt møde i alle de lokale samarbejdsudvalg, og der vil også bliver afholdt medarbejdermøder på de forskellige nuværende visedirektørområder. I perioden fra den 27. til den 31. oktober, der bliver etableret, leder og grupper, det er vi jo meget langt med, kan man sige, men der vil også blive etableret interim lokale samarbejdsudvalg og arbejdsmiljøorganisation vil også falde ind under det. Og det gør vi selvfølgelig, efter den måde vi plejer at gøre det på, det sker jo i tæt dialog med, hvad hedder det, med tillidsrepresentanterne, og de opgaver, de vil jo være taget af de enkelte visedirektører, de nye visedirektører, for de nye områder, og for administrationshæferne. Så det gør vi altså efter den procedure, som vi har forvandet at gøre her ved det eneste universitet, og vi overholder selvfølgelig de retningslinjer, vi har. Der næste, så vil der også indkaldt til medarbejdermøder, altså ikke det samme medarbejdermøde, som jeg fortalte om på den foregående slejt, al den 24. oktober, det her er et efterfølgende medarbejdermøde, hvor i virkeligheden også de nye visedirektører, administrationshæferne, har lejlighed til at møde hele skarren, og formålet er selvfølgelig at fastlægge processen for enhedsamonstrationens organisering, bemærkelige ordet, enhedsamonstrationen. Det tager vi alvorligt. Det er også for at fastlægge enheder, opgaver, snitflader, og så tilpastning til af samarbejdsudvalgsorganisationen og også hvad hedder arbejdsmiljøorganisationen. Det er altså en proces for, men altså det er de interim samarbejdsudvalg som vil gælde her fra de etablerede her ved udgangen af oktober, og så indtil, jeg tror det var ved, omkring januar måned, indtil man har etableret den nye samarbejdsudvalgsstruktur, som selvfølgelig skal reflektere, hvordan organisationen ser ud på det tidspunkt. Men vi har altså tid til at diskutere, hvordan vi gør det helt og hvordan vi gør det op til. Og så administrative principer. Jeg vil ikke hvor meget jeg vil sige, nu har jeg sagt høj kvalitet så mange gange, så det tror jeg ikke, jeg gider sige mere. Lige nu, selvom det er vigtigt, men et bredt kvalitetsbegreve. Det er jo det her med, at det er jo kun et reger som optimeret tingler inden for min lille snævere høj sond. Det gælder om også at tænke på hvordan spiller jeg sammen med omværten og på den måde. Og en fælles administrative kvalitet er en primære opgave, en af de helt primære opgave for universitetsdirektøren, sammen med visdirektøren og administrationshæferne. Fokus på brugernærhed, men også fokus på prioritering, det er vi også nødt til. Vi slipper ikke udenom at prioritere, når det gælder administrative opgave. En stærk sammenhængig administration på tværs universitetet, det er det, der er målet. For hver eneste af de her beslutninger er der udarbejde processplaner, og det bliver jo meget komplicert, meget hårdt, fordi der er relativt mange beslutningspunkter. Og dem vil jeg ikke stå og gennemgå her, men de findes på nettet, og jeg skal nok fortælle jer, hvor I kan finde dem hen. Og de vil sikkert også blive udbygget stille og roligt. Der har været meget meget travlt, og det vil man for at sikre, det her er for at gå i god ord over den, og sikre, at de forskellige processer, de kommer i den rigtige rækkefølge, eller flætter ind i hinanden, så de ikke forsænker hinanden, eller umuliger hinanden. Så det er det, vi har gjort. Så der er en detaljerede plan fra den administrative process. Og så vil vi, også fordi det vi bestemt os selv, ualmindeligt interesserer de, sikre en løbende opfølgning bliver det nu også gjort. Altså, vi vil ikke have det beslutningsdokument. Det ender en skuffer, og så tager vi det op om to år, og så finder vi, at når ja, der var der noget, vi aldrig fik gjort. Så vi har altså tænkt, og så skriver alle punkterne ned, og så har vi tænkt os, med en farverkode, eller hvad det nu ender med. I hvert fald er det godt klart. Nu har vi afsluttet det punkt, og vi kan styre processen, og sikre, at man ikke glemmer noget, end nogen gør under, for det vil vi ikke have. Og implementeringen kan følges på den, hvad hedder det hjemmeside, der står der, au.dk skrøsdreje problemanalysen. Og det her, det er jeg ved godt, de kan ikke læse, hvad der står der på, men det får at vise, hvordan det ser ud, når I kommer ind på, at der er en drivelse af delproceser, som ligger under. Men vi har tidsaksen helt ud, til venstre derude. I kan se, at der står en cirkel, omkring februar måned, næste år, det er det, vi regner med at være færdig. Vi følger planen her. Men ellers står processerne ned, som I kan se, hvis vi tager den søgle, der står lige til højre for månderne, så er den delt op i to, og så kan man følge det hele vejen ned, som en beskrivelse. Og den, der er ude og yderst til højre, det er medindravelse, og kommunikation står derude. Så, dem har vi også med. Så alle beslutningspunkten kan følges, og vi bestreb os på, at I også kan gøre det grafisk, få et hårdtidt visuellt overblik, når I går ind på siden, og det andet, det refererer til fælles administration. Og så er der nogle processer, der er fælles for de to, der er visuellt overblik, når I går ind på siden, og som sagt, hele den nye organisation på plads februar 2015. Det var hvad jeg havde at sige, på nuværende tidspunkt, og så er jeg sikker på, at der er rigtig mange spørgsmål, og dem tager vi så lige på. Tak for at mærke mig selv. Bitte, bitte, bitte. Yes, Klaus Pelle, så er der vandet bag efter os. Nu skal I have en mikrofon. Yes, Klaus Pelle, fælles tidsmand for AC TAP. I en konstatering for os, at som regel, så siger man jo, at kunden er kong, og hos os i administration, der er det jo så webberne, der er kunderne. Og kunden vil som regel have nogle forventninger til de ydelser, der skal leveres. Jo tættere, om man flytter de administrative ud til institutniveauet, jo mere indflydelse, vil man også forvente af hage. Og der synes jeg bare, man skal være meget opmærksom på det dilemma, som enkle medarbejder kommer til at sidde i. De vil have en funktionschef, som kan stikke dem opgaver, og der vil være allskillige webber, som ligger og vil stikke dem opgaver. Og de vil som regel blive opfattet, som de er regeret ved de, som begynder at pege op bag, fordi webberne siger, så er det jo stadigvæk et system, vi henvender os til, og ikke en varm hånd. Og det er noget, der bliver betonet over for dekanerne hernede efter. Ja, jeg er bekræft på, der bliver gjort tanker om, der ikke også er bekræftet, der bliver betonet over for dekanerne, og administrationcheferne. Fordi de har jo en meget vigtig rolle her, i at sikre, at medarbejderen bliver behandlet ordentligt. Og jeg anerkender dilemmaet. Det anerkender jeg fuldt ud. Og så er det jo i det her system, at vi er nødt til at arbejde med nogle balancer. Fordi samtidig så må vi også sige, at den oplevede fjernhed, og jeg stande ikke altid rejelt, vil jeg være ærlig at sige, men den oplevede fjernhed har også været med til at skabe den grøft, som har været det, som er gældende. Men jeg anerkender dilemmaet, og det er noget, vi skal være afsindeligt opmærksom på. Og det er også noget, som dekanerne ikke mindst. Men faktisk også institutlederen, altså man har et ansvar, som leder i den her organisation, og man har et ansvar for, at dem, man har et ansvar for at behandle dem, der refererer ikke til en ordentlig, men man har også et ansvar for at behandle samarbejdspartneren ordentligt. Og det gælder jo det her tilfælde, fordi medarbejder vil referere op til administrationchefen, i den sidste ende via en funktionschef måske. Så jeg anerkender dilemmaet, men det er den balance, vi må finde. Men altså, point well tricken. Der var et spørgsmål dernede, ud af to. Thomas Ratke fra Studiesystemen. Ja. Ehm, meget fint processplan, som skal ligge på problemen af lysen, men der er jo også nogle ting i det, der bliver foreslået her, hvor de bliver sparket mere eller mindre til hjørne. B.R. Iker skal gøre noget med AUCOM, og der er et projektstyringsportfølgeligere kontor, som skal etableres. Er de med i det her, så vi også skal følge, hvad der sker dem også ud over første feber, eller skal vi følge, hvad der sker på de punkter? Altså med hensyn til port og følgestyringshenheden, så skal du ikke forvente, der sker noget før, vi har fået en ny universitetsdirektør. Og velkommen, der skal nok også lige have lejlighed til at sætte sig i stolen. Så der tror jeg, vi er et stykke hende på forhåret før, der forældre sker noget i dag. Det er sådan, det er ærlig svar. Med hensyn til det andet, vi skal nok sørge for, at I kan følge processen på kommunikationsområdet også, så I kan være betrygget i, at det kan foregå i god ro og orden. Du er lidt over spørgsmålet, ikke? Ja, godt. Der var et andet spørgsmål ned i omrænderne. Nå, det er forsvandt. Så er det ikke derover. Jeg har startet med at sige tak for en fin presentation i et eller andet sted, der føles som om, der er ro på store planer. Der må være nogle mennesker, der har siddet og skrevet processplaner i lange væk. Det ved vi på mit min afdelning, at det er ikke gratis at lave så nogle planer der. Men der er et, en storm, som du ikke har beskrevet særligt meget. Det, der chokerede mig i morse, var at se, at min vidsdirektør er væk. Der er 9 plus 4, der er blevet en til 9. Der er 4 administrationshjæfer, som bliver, hvor de er. De har været stabshjæfer, og nu er de så ved at på vej til at blive personalehjæfer fra 200 mennesker. Hvordan kan de bare være det, uden at der sker nogle ændring og stillingsbeskrivelse og opslag og sådan noget. Og samtidig forsvinder der ikke, hvor mange vidsdirektører, og når, jeg vil. Der må være nogle storme der, som jeg godt kunne tænke mig at høre lidt mere om. Ja. Nu vil jeg tale, hvad det hedder generelt, for vi er jo inde på personens børsmål her, og dem vil jeg ikke så tage de enkele personer i det her åbne forum. Men jeg vil sige, at det er korrekt, at det har vi valgt at gøre, og at det er også korrekt, at det opfattes i hvert fald, blandt nogen som kontor selv. Jeg vil godt sige, hvorfor vi har gjort, som vi har gjort, og i så høj udstrækning har brugt udpegning. Det er fordi vi har den grundopfaldelse, at det er vigtigt, at organisationen ved, hvem der er leder. Og hvis vi skulle igennem en opslagsproces, på samtidig de her stillinger, så vil vi altså placere, og så falde organisationen i et limbo i en meget, meget langt periode. Og derfor har vi gjort det, på den vis her. Og så vil jeg så sige, ja men betyder det så, at lederne er fredigere, og med som at sige, nej, vi er alle sammen på væggskolen, og skal være på væggskolen, det garanterer, for jeg er herovre for vores bestyrelse. Og det gælder alle leder i hele organisationen. Så hvis der er nogen, der viser sig ikke, at kunne løfte opgaven, så er det sådan den ene punkt, jeg vil sige. Jamen så er det klart, så er der nogle visedirektører, som der ikke har været plads til i den her kabel, og sådan er det jo, når man reducerer antallet. Der kan jeg sige, at der har vi været i god dialog med mad sammen, og der er enkle, der ikke er helt på plads i nu, men ellers så er det faktisk, at der har gået gode ord over den, og vil jeg også nok sige meget konstruktivt indspildt fra de pågældende. Det tror jeg sådan, at hvad jeg vil sige i øjeblik. Men det er det, der er argumentet for det, det er simpelthen for, at organisationen ikke skal være i limbo. Niels Sagerbsen, AOIT, jeg har et opklarende spørgsmål til de nye Amstrationcentres dobbelt ophæng. Hvor er det økonomiske besætmæssige ophæng? Amstrationscenter bliver betalt fra fakulteter, så det ligger i den sidste ende hos fakulteter. Betyder det så, at en dekan kan fuldstændig udsult et amstrativt center, så begynder vi nok at interesseres for det universitetsledelsen. Spørgsmålet er, at bliver vi præsenterede for de nye visedirektører. De kommer ikke ind af sideløren lige om lidt. Det gør de ikke. Kan være, at vi skulle have gjort det, men vi har vurderet, at det er personer i alle sammen. Du får i hvert fald den præsenterede på et tidspunkt, så lad mig sige det sådan. Jesper Ynne, AOIT, er lige en opklaring. Det vil sige, at det økonomisk ansvar for amstrationscenterne ligger under dekanen. Men amstrationshæferne ingår ikke i Fakultetsledelsen. Det er så forkert, for der har vi faktisk ændret den. Og tak for det, at du bringer det spørgsmål om. Jo, amstrationshæferne ingår i Fakultetsledelsen. Det er faktisk en ændring, der er sket i det, hvad det er basale, i det overordnet papir i forhold til tidligere. Nej, men det er sådan fejl. Det gør de, så de ingår i Fakultetsledelsen også. Og det har jo været et ønske fra, som der kommer ret bredt fra i høringsfasen. Og også de er blevet forholdt og lydet efter at tage af notammer og indføre. Uf hvilken bære fra Fels IT Jeg har to spørgsmål. Det er indikigt på forskellen på, der var en, der var en ny vistirektør der var konstituerede og hvor der blev lavet opslag. Og så var der en anden, hvor der også blev lavet opslag. Jeg har stadig helt forskellen. Så det måske fortæller lidt om, Så bemerkede jeg i forbindelse med de her ledsesfigurer, at der var et lag mindre i den admester 10 siden, og at teamlederen manglede i det der lag. Jeg ved ikke om det er bevidst, og hvis det er bevidst, okay. Det er ikke bevidst, jeg må sige det sådan. Jeg skal ikke bare kalde det en fejl. Okay, tak. Vi kommer hensyn til de første spørgsmål, at John Westense er konstituerede som direktør for forskning og erhvervs samarbejde. Kristina Bredddam overgår fra sin nuværende vist direktørstilling til en ny vist direktørstilling. Så det er sådan, vi gør det ikke. Og så har vi aftalt med Kristina, at der kommer et opslag i det senere foråret. Det er det, vi har aftalt. Vi har et enkelt spørgsmål fra poskassen. Ja. Det er Annalisa Møller fra AU Career Arts, der spørger. Bliver AU Career og AU Alumni ansæt som en samle specielist enhed, der skal baseres i fældstemistrationen? At AU. AU Career og AU Alumni. Om det bliver ansæt som en samle. Så de bliver, som vi har skrevet her, så bliver de i første omgang, så bliver de ført ind der. Men der kommer jo som en del af processplaner. Det var også det, jeg sagde. Der er jo også nogen, der har peget på, at der er en her, der kunne flytte i mellem vist direktørområderne. Man kunne også forestille sig, at der kunne ske en udveksling af enheder mellem vist direktørområderne og de administrative centre. Så der er ligesom to samarbejdsflader der, som vi skal have afklart. Og hvad hedder det? Der kunne man jo godt forestille sig lige det der, hvor noget skulle afklare hende og vejen. Og hvordan det ender op, det ved jeg ikke, fordi så vil jeg foregrike den proces, som kommer til at forløbe. Så jeg kan ikke svare lyderligere end det. Men altså i første omgang her, der bliver det flyttet over som en del af, hvad hedder det uddannelsesområdet. Anders Alvor for Vejledning og Studieinformation i Fællesadministrationen. Let til dig på, kom jeg her. Anders Alvor fra Vejledning og Studieinformation i Fællesadministrationen. Et af de administrative principer, du nevner, er jo stærk sammenhæng, fortsat stærk sammenhæng i administrationen på tværs af universitetet. Ja. Og jeg har på Vejledningsfældet haft fornøjelsen af at sidde i et tværgodne bond, med selvfølgelig alle de fire fakulteter, som var presenteret og også i Fællesadministrationen de sidste år her. Og jeg tør godt at sige, at vi har haft et vælte i lyft på den baggrund af Vejledningen som fældt. Så jeg har selvfølgelig optaget af, hvad du tænker. Kan du prøve at sætte nogle flere ord på omkring, hvordan den stærke sammenhæng fortsat skal sikres? Det hele, det startede med at menneske og møde mennesker, om jeg så måske. Nu beskriver du selv, at du sidder i et organ, som du siger her med til at løfte. Hvad hedder det? Løftendivodet. Så jeg forestiller mig, at de forra, man har haft, hvor man mødes på tværs, eksempelvis funktionschefer, der mødes på tværs, også med funktionschefer, fra de andre administrative center og fra visdirektørområden, at man vil fortsætte med at gøre det, for det er jo vigtigt, at man har den erfaringsudveksling. Og man kan også have samlet uddannelsesprogrammer, eller hvad der nu er brug for at løfte nivået endnu højere. Det er nogle af de principer, og det er nogle af de værktøjer, man i hvert fald kan tage i brug. Og dem er så bliver ansvarligt for det. Det er i sidste ende universitetsdirektøren, sammen med visdirektøren og overadministrationcheferen. Så det er den kreds der, der skal sikre, at den sammenhængen ikke går talt. Når jeg lige går op og tager en sluk vand. Når jeg nu kommer hjem, er jeg så sikker på, at jeg fik stille det spørgsmål lige brandet af, når jeg kommer. Prøv at holde hånden op lidt længere, så alle kan se, at sådan, så kommer. Okay, fint. Jeg prøver at tage den her. Rune fra Aoite. Jeg sidder så den i den mørkeste, bæreste del af Backoffice. Jeg vil meget gerne kvite herfor, at du nevner om, at vi skal være mere brugerne, og vi skal tættere på brugerne. Jeg kan sagtens se, hvordan det at få frontoffice tættere ud på fakulteterne og institutorne hjælper på det. Men hvordan får vi også sikret det, når nu vi netop fjerner de bruervendte dele af vores administration fra fælles administrationen? Hvordan får vi så sikret, at det, der bliver tilbage i fælles administrationen, også bliver brugernært, og også får kontakten? Ja. Det er... Ja, der kommer fælles administrationer også selv til at yde sit bidrag. Der er ingen tvivl om, at der er en ufattelig... Hvis jeg nu taler på det, fordi vi er en skabelig miljø, så er der et ufatteligt ukenskab til, hvad der egentlig foregår i fælles administrationen. Og det er altid et problem i sådan en organisation, som vi har, når vi ikke ved, hvad de andre, de gør. Fordi så er det, man begynder at spekulere på, hvorfor skal vi så egentlig betale til det der. Så vi har alle sammen en interesse i at få synligt gjort, hvor vigtig fælles administrationen er for hele organisationen. Og der er brugernærerheden, altså bare det, at man... Og hvordan man helt præcis gør, har jeg ikke sådan noget gyldensvare på, fordi jeg så den nok skete for længe siden. Men igen, det har til det, der gør med, at mennesker møder mennesker. Så det har også noget at gøre med, at man bliver synlig bare af og til, og kommer ud og besøger, ikke? Og siger, nu skal I høre her, ikke? Det her, det går jeg og tænder på hver dag. Det er det, der fylder min hverdag. Det synes jeg er rigtig spændende. Og jeg hjælper jo virkeligheden dig, der og der og der. Og så også slutter de spændende historier, der kommer den anden vej. Altså nu ved jeg jo selv, jeg har haft lejlighed til at besøge stor set alle enheder på det her universitet. Og man går altså højder fra, fordi man får jo noget stemninger og noget kultur, og noget viden med sig hjem. Så jeg tror, det er en af nøglerne. Velgøy, så øver der meget, end det må jeg sagtens gør, det jeg kender jer. Men det er et issue, som vi bliver nødt til at tage fat på. Og det er også en... Og noget af det kommer også til at foregå igennem lille til strengen. Altså det kanerne må få pligt og institutlederen til at fortælle om, hvad er det? Hvad fortælle medarbejdet? Hvilken skabe de medarbejder om? Hvad er det egentlig, vi får af øvelser? Hvorfor er det egentlig, at fællessamonstrationen er så vigtig for Aarhus universitet? Fordi det er faktisk vigtigt, at vi får det kendskab bredt ud. Og det tror vi alle sammen ved, at gå ned og spørge lektor A nede på Institut B. Hvad ved du, hvad der sker i fællessamonstrationen? Så tror jeg, at det bliver ret svevende. Så der er bestemt noget arbejde med det her? Jeg hedder Mass og sidder i AU-Ukonomierbygninger. Det er mest i forhold til de her nødvendige standarder, eller mærke til, de ligger i fakultetsledelsen. Og jeg tænker, det spiller vel meget sammen med den centrale opgave, der er på tværs af på fællessamonstrationen, og sikre opfølgninger ting på hele universitetet. Kan du sige lidt om, hvordan de to skal spille sammen? Ja, det var sådan ude på Institut, på Institutnivået, jeg refererede til, og hvor deres tidligere stod minimumstandard. Jeg tror, det var minimumstandard, der stod. Og det lyder som om, at holde op, nu skal det bare være så lavt som at høde muligt. Og det er jo ikke det, der ligger i det. Vi er simpelthen nødt til at sige, at der er en amistrativ support, som vi er nødt til at have på et eller andet niveau, og den er man nødt til at have over hele butikken. Så kan det godt være, at der er nogle steder, hvor det kan være lidt højere, fordi der er nogle specielle behov. Og der var det så, at jeg kom ind og så sagde, at der må instituterne så selv til lommerne, og betale for det. Og så skal de jo have et huske, de medarbejder, de refererer ind til det amistrativ center. Det, du rører ved, er sådan en fælles standard på lidt mere overover den niveau. Det er med konteringen, som jeg har taget, som jeg har brugt til med et eksempel. Og der er der ingen tvivl om, altså nu er det jo blevet sådan lidt fy over i hele debatten. Standard, der er jo ikke noget, der må være standardiseret. Problemet er bare, at hvis man kører ud af den linje, så bliver det afsindt i dyrt, og det kan vi simpelthen ikke råde til for at sige det lige ud. Det bliver ineffektivt, og det bliver dyrt. Og så skal man heller ikke lukke øjnene for, at fællesskab, at der vil heller en vestfællessstandard, det skaber jo også fællesskab i sig selv. Så der er jo nogle modsatte rettede tendenser der. Det vi ser på, det er, at vi nødt til at have de her, det er det, hvor vicedirektøjer områderne i virkeligheden har initiativ ret og pligtigt ikke. Til at være med til at formulere det her. Det skal nok lige gå udkendelse hos os i universitetsledelsen. Og de rækker jo sådan ned. Det, vi bare skal passe på med, er, at standarden ikke begynder at række så meget ned, så det kommer så, hvad hedder det? Så de vinskelde medarbejder føler de helt los fast i en gabestok. Og så er det, at reaktionen kommer. Så igen, som jeg sagde før, at det her system drejer så stor, set om balanser hele vejen igennem. Men at have standarder, der går på tværs, det skal vi fortsætte med at have, og det er helt nødvendigt. Og vi heller ikke råd til andet. Og nu taler det økonomi. Så det. Det er jo han lundt for AVT. Du siger, at vi skal have nogle fælles standarder, og du nævner sig et eksempel på montering som alle kan, så man kan se, at det er klart. Kan du prøve at sige om du har nogle eksempler på, bare for nogle ting, man kunne overveje, der enten var det en eller et andet, så man lidt bedre kunne se, hvor i forestil af græns ligger man fælles standarder og ikke fælles standarder? Ja, altså inden for i dig i området, da kan jeg sige, at Hilsa er meget velkommen, at vi har et fælles e-mail-system. Bare nu for at tale dem, som vi øvrigt også har fået nogle tæsk for hende og vejen. Men det synes jeg er naturlige fælles kalender og den slags ting. Og så kan det være mange andre ting. Det ville jeg ikke stå og nævne for meget om, for så begynder jeg også lige som afsløder. Jeg også har et indsigt til et visst niveau, ikke? Så det er altså tænkt som mennesker, der også kan rådgive mig om, ikke? Men jeg siger bare, at de er der, og det er simpelthen nødvendigt, at vi lever op til dem forældre, så bliver det ineffektivt, og det kan vi heller ikke leve med. Marie-Louise Poldt, tilsrepresentant for kommunikation og språk. En af de gode ting, der har været i en gammel struktur, det er vores LSUer på VD-området, som blev afflammet midt indtryk af, at de er meget velfungerende. Og derved er det de forår, hvor vi ser medarbejdererepresentanter, der kunne se ledelsen dybt i øjnene, og vi kunne sikre, at der har været fælles vildkorv på medarbejderne. Vi kunne snakke sammen, og der har været spidsbelastninger og stress, og forsøgbaffel og løst diverse delebrande. Hvordan kan vi sikre, at der fortsætter ved hver form for samarbejde med almindelige adminstrativcenter, og så er det visdirektør området i fælles adminstrationen, som vi er fagligt ved at hænge sammen med. For der er jo ikke umiddelbart lagt op til, vi får nogle tværgående samarbejdshorganer der. Nej, nu, altså... Nej, det er klart, de hører til, de hører til, hvad helst den struktur, vi har, ikke? Så der kommer, der kommer, hvad helst, det samarbejdsudvalg på de adminstrativcenter og så videre ikke. Så det er det, der er ingen tvivl om. Det er sådan at det. Men det betyder, altså, så taler du om samarbejde mellem samarbejdsudvalg. Er det sådan en stolka? Ja, det er jo over et hellere ikke så let altid. Og det ved jeg ikke, altså, det gør I jo ved at tale sammen. Men altså den helt fundamentale, det er hvordan selve det daglige samarbejde er, og her taler jeg altså om noget, der IFC foregår uden for samarbejdsudvalgssystemet. Det daglige samarbejde. Det ved jeg, at det viser direktører og funktionschefer. Også er I kontakt med en anden på tværs af hele organisationen. Det er noget, som håndteres via ledelseskrigsen i administrationen. Og den består altså, at de tre elementer, som er nævnt for selve strukturen med samarbejdsudvalg, det vil sige, det er jo ikke anderledes end det, vi har i dag. Vi har rigtig mange samarbejdsudvalg, som også kunne samarbejde i dag. Og det sker så i vækstende udstrækning, tror jeg vil sige det. Men altså, så vi har ikke tænkt os nogle specielt strukturer til at sikre lige det samarbejde, du nævner der. Jeg kan forestille mig alt, som virker, og hvad hedder det? Jeg holder ikke meget af at formalisere ting, som ligger et lov på aktiviteter. Men hvis man kan formalisere ting, som bringer organisationen videre, så er det en anden sag. Det skal i hvert fald høre nogle argumenter, som før jeg siger, ja. Mikael Rasmussen, økonomie og bygninger. Jeg sidder og tænker lidt på, hvad skal der ske med de dele af administrationen, som støtter administrationen. Altså, at HR, økonomie og IT, de er i dag spredt lidt rundt omkring. Og hvad skal der ske fremadte med dem? Det er korrekt. Altså, i første omgang, så indgår man jo på, hvad hedder det? De sidder på administrationcentre og arts. Det er det, du tænker på, ikke? Og der sidder de indtil, vi har brug for at aftale om andet. Det, der har været vigtigt for os, det er ligesom at sige, at nu slår stregen her, så ved man også, hvad man refererer til. Men så er det klart, at den der ene hedder en, den vi kommer til at se på. Og som udgangspunkt, da tænker vi, at de enkle administrationcentre kommer til på sikt og administrerer sig selv. Så det, det sådan tanken, den er, men vi skal håndtere det her på en fornuftig måde. Så derfor så vil de rent referensemæssigt i morgen være, hvor de er. Det er altså lige ved at komme i form nu. Men altså lige ved at komme i form. Nej. Jo. Jeg tror, det hjælper altid. Mads Olesen fra AU Uddannelse, må vi så hedde nu. Kan du ikke lige knytte nogle flere bemærkninger til, tilblivelsen af de fem vistigtige områder, fordi nogle af dem ser ud som de altid har set ud. Andre er blevet vesten i anderledes, end de var i før kl. 10. Kan du ikke gøre det, fordi det var ikke så tydeligt på det slide, så de ting, I sagde tidligere på dagen. Jo, det kan jeg godt. Tak. Hvis vi tager, hvad hedder det? Hvis vi nu tager de nok de nemste første AUIT og AUHR, så er de jo ligesom de er nu. Det går ud fra at lægge, at det er de spørgsmål, det går på. Så har vi, hvad hedder det, Uddannelse? Og der har vi synes, at det er meget. Uddannelse er et ekstremt vigtigt. Det er kerneområde for Aarhus Universitet. Nu skal det være lidt højtidligt, så er det dybe set en af de allervigtigste råsager til, at vi er her. Det er det, vi er uddannelse og unge mennesker. Og der har vi, når vi har diskuteret det, så er vi synes, at det område som generelt set, simpelthen, var forspredt rundt i organisationen også er administrativt. Og derfor har vi valgt at samle det under den nye uddannelse-sområde. Så er det noget, du kan spørge om, sådan noget som AU Library. Hvorfor har vi lige indlaget det der? Det kom jo fra EU-viden. Og det kan man sige, at der kunne man have argumenteret for flere løsninger. Nu har vi valgt den her, og det har vi gjort ud for ham betragninger om, at det er bibliotekere i meget meget videre udstrækning. Og i hvert fald, som tiden går frem med at rette, så spiller de en stor plads som studieområder. De spiller en utroligt stor plads for de studerende. Og derfor har vi synt, at det er naturligt at få dem ind der. Efter videre uddannelse er det alumnere karriere. Det siger lidt om, hvordan vi tænker uddannelse. Vi tænker i at se uddannelse som noget. Man kommer her på universitetet, og så kommer man ud i samfundet yderst i det virke. Men man må meget gerne komme tilbage igen og få et ekstra løft ved noget efter videre uddannelse. Også man har en alumnererelation til stedet, så er det jo fremragende. Så det er igen lidt den filosofi. Så var der Internationale Center. Hvor ét af de områder, vi faktisk diskuterede meget, men også blev influeret af høringsvarne, må jeg sige her ikke, til forslaget om, at det skulle indgå i uddannelse. Det er der, man synes, at det passede bedst sammen. Så er forskning og erhvervssamarbejde. Hvor man har forskestøtte enheden og de ressourcer, der ligger der, det er naturligt, det hører derunder. Og så er der hvervssamarbejde. Det, vi har aktiviteter der, har jo ligget under det tidligere AU-videnække. Og det er vi så også fundet naturligt, at det også blev flyttet over i den enighed her. Så er det sidste. Så er der kommunikation, som er et åbent spørgsmål, og derfor har vi jo valgt at køre process på den. Det sidste er så økonomi og planlægning. Det er jo ikke en ny konstruktion på Aarhus Universitet. Sådan har vi faktisk haft det før. Og man kan godt sige, og det er sikkert på, at der er mange, der vil være en i, hjem hvad har bygninger med økonomi at gøre. Ja, det er lidt ligesom huset derhjemme. Altså der skal altså være råd til bygningen, eller så bor der ikke ret længe. Og bygninger udgår altså en meget, meget stor del af vores økonomiske, hvad skal vi sige, forpligtelse. Og derfor har vi fundet det rigtigt, og samme ordentlig to. For der skal altså være en meget, meget kraftig økonomisk styring på vores bygningsaktivitet, og det skal der også frem med ret. Ligesom der har været, vil jeg så jo ud og sige. Men altså det er argumenterne. Så er der et overordnet argument. Det er jo klart, at når man deler visedirektører, de tidligere visedirektører området op, hvor en stor del går ud til de administrative centre, så bliver de til bagværende visedirektører området relativt små. Og derfor har vi fundet, at det var naturligt. Også er den grund, og så kondenserer det at reducere antallet visedirektører området. Og så er der et sidste argument. Det er, at det gør også den ledelseskris, som den nye universitetsdirektør kommer til at sidde med, noget mere håndtereligt end den ledelseskris, der er i dag. Ikke på grund af personerne, men på grund af antallet. Altså alt andet lige, det tror jeg alle ved, der sker altså mere dynamik i et rum, hvor der måske sidder nye ti stykker om bordet, net hvor der sidder 15. Så det er sådan nogle argumenter. Og så må vi jo sige, at der, hvor der har været argumenter imod de her specifikke visedirektører områder, jamen der har vi jo rent faktisk taget det, altså noget, som jeg sagde, her er noget, vi lige har nødt til at undersøge i en efterfølgende proces. Så, så, ja, der er for påskassen. Ja, og der er tre nu. Der er et formarer, der Justicesens formasterstudie, masterstudiecenterarts, der spørger, forestiller du dig, at evuområdet endeligpladsering vil blive en del af diskussionsprocessen i de kommende måneder? Jeg forestiller mig, at der kan være en del af evuområdet, hvor der kommer en diskussion af, om det er, hvor meget der skal være på front, eller hvad hedder det, på Amstrationcenter, hvor meget der skal være fælles Amstration. Og den del, det der er med at se, hvilke fladen eller samarbejdsfladen nu er helt ren, det ligger indtil med en del af processen, man kommer til at diskutere. Og jeg tror, at det bliver tilfældt for evu, men uden at foragrive, hvad løsningen skal være. Men det er jo vigtigt, at man er hængt op et sted ind til dag. Så er det Jesper Jynefra, EUI, til at spørge, hvordan og hvem skal afgøre, hvilke opgaver, der indeholder citat væsning i stortesfordelet, og hvilke, der ikke gør? Åh ja, det er jo en af de punkter, der er stedet, at man kunne forestille sig der uenigheder. Nej, det tror jeg. Og så må man så sige, at vi kan jo lige godt, vi taler jo lige ud her. Det kunne da godt være, at en Amstrationchef og en vistedirektør var uenig, for nu at sige det lige ud. Men så er det jo fremragende, at der er en ledelseskreds, hvor de begge to indgår i. Og så må de jo sætte sig omkring bordet og hvilke arm indtil de finder ud af, hvad de synes. Og hvis så ikke de kan blive enige, så kan jeg forviste om, at så finder vi en løsning i universitetsledelsen. Altså i sidste ende så er det i universitetsledelsen, der selvfølgelig fastlægger den slags ting her, men vi gør det som regel på baggrund af tænksomme input, for dem, der ved noget om det. Og vi har et mere her, det kommer fra Nicolaj Keldorf, fra Interimomålet Kommunikation. Hvorfor må AAUR bestå som vd-område, og hvorfor må AAUCOM Partiu ikke bestå som vd-område? De har nogle lønne samme størrelse. Så hvad ligger til grund for, at du holder sig fast på det, Brian? Det er fint, det er godt. Nu synes jeg, man skal glæde sig over lydhørheden, som vi har vist, ikke ved netop, og lave en prøv at høre. Vi kan ikke have et universitet, hvor personale juler, og hvad hedder det, lønne udbetaling, og hvad ellers ligger, er forskellige ting at sage, at vi ikke har en AAUR-organisation, som tager vare på det. Og jeg mener jo om, at de gav kommunikationsmedarbejder, lavet vi jo op til at brænde, de skulle lægge sammen med AAUR, og hvis det er et udtryk for, at det kunne da godt være, at man skulle blive tænkt på den løsning igen, så bliver det mulighed for at spille den ind i den kommende proces. Her i Østerby er AAUIT. Vi har her i administration, kan være vælte tilfreds med, at vi flere gange har hørt, at der er tale om, at man skal være respektfulde overfor administration, og at der skal bygge sin indbrug, og må vi børne. Nu er det det der med ord, og det sætter billeder. Og jeg synes sådan set, fælles administration er et positivt ord. Vi har, og hedt fælles administration tidligere, men så ser vi en forkortelse. Det hedder F-E-L. Så jeg har den op for at ringe til jer. Nu er det en af de. Det er altså ikke det. Der er en op for at ringe til, at når jeg nu kigger på forkortelser, for det er det her universitet, rigtig god til, så overvej lige en gang, man kan sige, F-M i stedet for måske. Det er lov, at vi kigger på forkortelsen. Jeg er glad for, at du er en i, at fælles administration er et positivt ord, for det er det ganske udstrålet. Det var en, der vi ikke lige har set kom. Handelkeiser fra HR. Når nu vi har det her med fælles administrationen op, så savner jeg lidt et svar på, hvordan du vil forsøge at løse den her problemetik, du siger, der er, at viberne måske ikke rigtig ved, hvad der foregår i fælles administrationen og kan se, hvad det er, de egentlig bidrager med. Man kan sige, den gamle organisation, der var der på en eller anden måde en koppling fra fakultaterne til administrationcenterene, og så til fælles administrationen eller backoffice. Den koppling bliver på en eller anden måde brudt nu, når administrationcenterene kommer tætter op på fakultaterne, hvilket er positiv til at opleve de mere nærhed. Men set fra mit synspunkt, så tænker jeg måske, at fælles administrationen på en eller anden måde bliver fjernet lidt, så hvordan vil du sikre, at den problemetik med, at viberne ikke rigtig kan se, hvad der sker i fælles administrationen, at den bliver løst? Det savner jeg lidt svar på. Jeg får det først vil jeg sige, jeg deler ikke din opfattelse af, at vi har løst det problem, indenfor det tidligere system. Det mener jeg faktisk ikke, jeg mener faktisk, det har været et meget sårber flanke hos os. Det har været i alt den tid, jeg har været, så skal jeg lige heltid sige, hvilke peger på, det er ikke så nemt. Men jeg tror, at der er to vejer at gå. Den ene, det er, og det var det jeg været på at forsøge at sige, men som prøver at udtrykke det klare nu, det er at gå igennem ledelsestringen. Fordi vi kommer ikke udenom, at det er ekstremt vigt, og her spiller institutlederne en meget væsentlig rolle. Vi skal derhen, hvor institutlederne begynder at omtale fælles administrationen som deres administrationer, og de har ambitionen om at forklare deres medarbejder, hvorfor det er vigtigt for Aarhus Universitet. Det er en forpligtelse, vi har igennem den faglige ledelsestring. Og den kan jeg betrykke dig med, den skal vi nok tage op med både dekaner om at institutlede, for det er vigtigt. Det har gjort også vigtigt for institutlederne selv, for det er den eneste måde, de får den indtæg, der skal til, at de kan vurdere, om de synes, at deres økonomi hænger ringeligt sammen. Der er jo nogle besøgnerelige myter, når man kommer ud, og mange af dem bunder simpelthen i ukenskab. Så der er en faglig, en vinskabelig ledelsestringsvej, som jeg mener er meget vigtig. Men derudover, og det er så der, hvor der er forpligtelse på begge sider, der er altså også en forpligtelse til i fælles administration, at man gør sig mere og mere og mere at komme ud og så besøge de faglige miljøer og forklare hvorfor man er der. Og det ved jeg godt, det kan man ikke gøre, man kan ikke tage på rundtur hver dag. Vi har også en organisation, der skal driftes og køre, men er ligevel at få organiseret sådan noget. I er jo dem, der er bedst i stand til at forklare om det, som I gør, og hvordan det adderer til hele universitetet. Så det er de to bange, man skal gå, og hvis jeg skal være helt ærlig, vi har ikke været ret gode til nogen af dem. Så det var sådan. Elinne Birkesø, som nu må være i Amstrationcenter ST, går ud fra. Nu snakker du om dynamikken for direktøerne, og for jeg viser direktøerne, men jeg tænker lidt på de her Amstrationcenter, og chefer, der nu får frygtelig mange forskellige funktionschefer med at være sin faglige vinkel på tingene. Hvordan sikrer man dynamikken der? Kunne du lige prøve at uddyve, hvis man er helt sikker på det? Jamen jeg tænker, at du selv var inde på, at hvis man nu har færre at vise direktøerne, så sidder man færre rundt om bordet, og det bliver meget mere dynamisk. Men jeg synes, at i virkeligheden så bare, man måske rykker problemet en tan længere ud. For nu får vi nogle Amstrationcentre, som skal dække alle faglige områder af Amstrationcheft. Altså, skal styre det, og hvordan sikrer man så dynamikken der og fælles fuldslag? Ja, tænker også at spørge Nils, om det er samme i eftermiddag. Men er lige vel? Det er i hvert fald godt, du føler det op på den måde, fordi han vil kunne give mere uddybende svar. Men prøv at høre, hvor mange er det nu egentlig, vi taler om? Nej, men i hvert fald, hvis du holder dig til de nuværende, eller de tidligere visstirektør områder, så kan du tale op, hvis der er en funktionschef forvæger. Så er der grænse for, hvor stor krigsen trods alt er. Og så kender jeg ST af gamle vand og historie. Og så ved jeg godt, at det er noget specielt med geografi, som også lige skal tænkes ind. Og det er jeg helt sikker på, at Nils, han evner og gør, og synes han, det bliver for meget, så kan jeg jo smile, give ham, videre give nogen af de erfaringer, jeg selv havde som dekan, da jeg sade med 13 institutleder rundt om bordet. Nej. Nej. Nej, Nils er ikke den eneste institutionchef. Nej, det er han ikke, men jeg getter på det, det er område, hvor der er flest funktionschefer på. Så. Man skal så tænke på det. Fordelen ved det er jo, at nu kommer der jo helt naturligt, også en dynamik som hedder, at man inden for de forskellige administrative fagrområder, rent faktisk kommer tæt på hinanden, og har et fældst form, 3, 2, Bango. Så er det altså mange. Mange tak fordi I kom, og jeg ved godt, at nu, der kommer jo meget arbejde endnu, som vi skal udføre. Hvis I, eller nogen af jeres kollegaer, skulle være utrygget her, så prøv lige at hjælpe hinanden, fordi vi ønsker, at det her, er sådan som overhovedet muligt, ikke? Og at komme med indspil, hvis der er noget, I synes, at det her, det skal I lige tænke på en anden måde, det her, det går, ikke? Altså så lyder vi gerne, og retter til. Men prøv lige at tage den sådan. Vi er alle sammen interesseret i det her, det kommer til at lykkes. Hvis I nu skal være helt ærlig, er vi at være træt af processer. Jeg kunne godt tænke, når vi kom i en situation, hvor vi egentlig drejer sig om, og det er den farvelighed, vi alle sammen sidder med. Det er det, vi gerne vil videre med. Så helt og lykke med at arbejde ud, og mange tak for fremvødet.