 Hun var den første kvindelige professor på Aarhus Universitet. Hun var internationelt orienteret, optaget af de studerende, og arbejdet for at bringe sin vidende spil i samfundet. Kunsthistorikan Else Kaysas har fået for sin tid på flere måder, og nu lægger hun navn til en ny pris på Aarhus Universitet, som hylder forskningsformidling, samarbejde og innovation. Professor Eméerta Lisebæk var studerende hos Else Kaysas på Aarhus Universitet i slutningen af 50'erne. Else Kaysas var på en gang ambitiøs, optikte og fyldende, og fagligtid var det redelighed og grundighed. Hun var altid velforberedt, men hun var egentlig ikke særlig pædagogisk. Else Kaysas blev den første fag uddannet leder af Aarhus Museums kunstafdeling, og med sin lange museumserfaring skabte hun på kort tid grundlaget for det nye Aarhus Kunstmuseum i Vendeløs Parken, forløbben for det nuværende Aros, ikke nogen ubetydeligt bedrift af en kvinde i 50'erne af Danmark. Hun havde nok sådan en blanding af bestemtighed og sådan lidt humoristisk sinds, som gjorde, at hun kunne få nogle ting igennem. Jeg vil sige det på den måde, at hun lovede sig i hvert fald ikke sat på plads af mellemene. Men jeg ved, der var jo nogen, der forsøgte på det, fordi kombinationen af kunsthistoriet, som man jo synes var et lidt pjertet fag, og så en kvindelig professor. Det har jeg ikke været nemt at stå modellet til det i 50'erne. Som sin mentor blev Elisabeth Seldt professor i kunsthistoriet på Aarhus Universitet, og skøn synes næsten af Borte, Elisabeth stadig aktiv som forfatter. Elisabeth Kajsasses aftryk på dansk kunsthistorie er hun ikke i tvivl om. Hvis jeg skal være rigtig fræk, så vil jeg sige, hun bakte kunsthistorien ud over Valby Backe og ud af sin egen læres og foregængere Christian Ellings skygge.