 Men det er noe som heter smått er godt, er det smått er godt for universitet i Oslo også nå? For meg har det vært for å si at det handler i hvert fall ikke om D-centralsert uthandling når jeg sitter her i Kristensand, og heller ikke på Kjellig. Det det handler om er noen regionale tilbud vi gjør fordi det er riktig faglig sett. Så jeg kommer inn og alltid til å tenke at vi er et nasjonalt universitet som er etableret i Norge og som har en rollet som både kommer ut av historien, men som vi også jobber hardt for å bli likvalt, som er et europeisk universitet. Så vi jobber jo veldig tett med andre universiteter i Europa med mange planer, ikke minst på uthandling med åtta andre universiteter i Søkerju, så det er viktig for oss. Men vi tenker at vi kan ikke bare jobbe i Europa, vi skal jobbe i Oslo. Vi er veldig opptatt til å ha sterkere kobling til Oslo. Så har vi da noen campus tanker. Og hva handler det om jo? Den ene som vi har hatt i 37 år, så det er ikke helt mye på dette, heter Institut for Teknologisystemet som altså ligger på Kjellig. Den er etableret fordi det er ute er noen institutter som er fantastisk god. De var med å snu Norge etter krigen, institut for atomenergi etter denne gangen, og forsvaringsforskningsinstitut. Der tenker vi at vi har alltid hatt sterkere et bond der. Jeg tok min hovfaxoppgave der, jeg så bestyrte IF og så videre, men dette er en veldig sterk institutsektor. Der trenger man utnamningskapasitet. Vi har et lite institut der, det vil vi gjerne utvikle videre. Rett og slett fordi vi tror at både IF, FFi og andre institutter er uta helt avgjørne, får et lille strøm og dette overråd på sikt. Så det er igjen. Men kan jeg bare spørre om det er ikke et campus, eller en campus, det er et, du har noe studier der, sammen med første institut. Vi har et institut der, og så ønsker vi, har vi prøvd å si at vi brydde bygget ut. Vi vil gjerne bygget ut, det tror jeg også er politiske gennighet om. Så andre om prioritering, vi vil gjerne ha 500 studieplasser der. Da har vi, kallet campus, eller hva er vi, ikke opptatt akkurat det navnet. Jeg opptatt å være der, få til forskning, få til utvikling. Dette er den regionen i Norge som er lavest utdanningsnivå, vokser raskest, det å være til stedet har vært viktig. Når vi er i Kristiansand, så handler det om en annen ting, det blir at vi har en medicinutdanning, som jo er kommet til helsesrøst. Så vet vi det, at vi har bomba på en del ting som, vad skal vi si, politisk i Norge, og det handler jo om hvordan har du utdanninger, som gjør at vi dekker behovene hele landet. Og det som er helt poenget her, det er jo at vi er å være til stedet her, så kan vi sikre, hva skal vi sann, lakseffekt på kandidater som utdannelser. Vi gjør vi her, vi tenkte vi skal gjøre det på inlandet og jobbe for det i seks år, men det er noe politiske mye til å hente av det var her. Uten å fortelle oss, så var vi sikkert noe god ideen, det hadde vi jo spart mye penger med å sluppe å jobbe i seks år for det, men det er noe så. Og så tenker vi at dette er også interessant mot psykologi, hvordan gjør vi det. Hvis vi setter på spisen, så utdannede vi i dag mange psykologer, de kommer fra Oslo Vest, har brukt mye enn i byg og kom in, og så etablerer de seg i Oslo Vest. Det er vanskelig med kapasitet selv i Oslo Øst og i resten av landet. Hvordan bidrager vi på det, og da må vi være med på en sånn regional utdanningsjobb, tenker jeg. Nå fikk du klapp og skuldre for arbeidspartiet. Ikke det egentlig jeg. Nå snar det med noen derer her, litt opptatt av flere campus-universiteter og til og med at det helst skal foregå litt utdannelser eller utdannelser og tilbytt ut da for campusene rundt og kring i landet. Lise Selnes, hva tenker du om å frevelse viktig med distriksbasert utdanning? Hvis vi kan bevege oss litt ut da for uåsektorn, og kjåp på hva Norge har av behov, litt sett fra utsett av uåsektorn, da er det sånn at veldig, veldig mange kommuner i Norge mangler mye arbeidsplass, både i det offentlige og i privat næringsliv. Derfor mener arbeidepartiet og regjeringa at det er viktig at vi klarer å bygge opp gode utdannningstillbud, også ut i distriktene for å kunne ha likeverdige velferdstjenester også i distriktene. Dette handler om å flytte professorene fra UIA eller UIO ut i distriktene fullt og helt. Dette handler om å dekke der kompetanse på hva vi har i Norge, og som vi ser særskilt utfordringer med spesielt i Norge. Dette er aktiv politikk for å hølle Norge i gang og ha gode velferdstjenester over hele fjernet. Det er sånn det ses på ut da, og vi kommer i akkurat fra en lokal valgkamp nå i hele Norge. Mange steder er det demografiutfordringer og store kompetanseboer som dominerer også i debatten rundt i lokalpolitikken. Og UIO-sektorns ansvar for å klare å dekke opp dette er viktig, mener vi. Dominitiative er både nå fra UIO, men også fra UIA som har veldig gode eksempel på hvordan dette skal gjøres. Det er noe Norge treng for å ha gode velferdsamfunn i hele landet vårt. Sånn var vi takkert forut til å ha like god kvalitet på de lite små grønne å holde på med sånn de store åpene. Ja, det var en slik om demografi som nøkkelorda. Et studiemål også har et studiemiljø og et læringsmiljø som man er avhengig av at det er nok studenter på hver plass for at det skal kunne lade seg gjøre. Og der ser vi at dette klarer ikke vi å gjøre alene, vi må jobbe veldig tett med regionen og med kommunene for å få mobilisert studenter. Og veldig ofte er det jo slik at det er enkelte som kunne tenke seg, for eksempel å bli sykepleier, men de er ikke kvalificert. Så de har kommunen enn å hjelpe og rettlede, derfor har vi for eksempel lyst og kompetranke seg et veldig godt eksempel på et miljø som jobber veldig for å mobilisere i forkant. Men da er det jo et problem med den finansjeringen, ikke sant, at vi finansjeres veldig kortsiktig. Men bare for å følge opp, jeg er veldig glad for at du sa at du gikk så på Kisa Sandsamtistik, vi har sålt landets 50 største by. Til med styre fredrigsdag. En så lenge, vi får se hva om det blir en splittelse av kommunen, dette er vi kanskje en helt litt. Men så er det jo det her som du var inne på, vi kan vel bare parkere det en gang, dette med psykologi. For det er klart at her nede så har jo vi et overdåligt samarbetsorgan med sykehuset, alle kommunene. Vi har en strategi som alle er omfordrende om, og den går ut på at vi ønsker å opparbeide en psykologiutdanning her. Og i dag 15. september sender vi igjen en ny søknad til noket. Og jeg tenker, det er veldig viktig det her med den tette kontakten med fylkeskommun, med alle kommunene, med psykehus. Det er en veldig viktig succeskriterium, så jeg tror det er veldig vanskelig å komme fra hovedstaden og si, her skal vi ha psykologiutdanning for det krever. Ja, vi har et andre plan her på å si det sånn. Jeg tror ikke det var det jeg prøvde å si. Det jeg prøvde å si, det er at vi har tatt signalene fra regjeringen over lang tid. Vi har jobbet for campuser på Søgland og Inlandet, vi har jobbet for det hele min rektorperiode. Vi har kommet langt, en har vi fått på plass, den andre trynene nå. En av helt uforståelig grunn. Så er det sånn at vi... Enten nu fikk plassen vi ville ha på regjeringen. En prosess er ingen som snakker med oss i regjeringen, det er ingen som forteller oss. Det er ikke noe dialog, og de bare gjør det, og vi kaster bort massivt med energi og krefter på dette. Når det er sagt, så handler psykologi om at jeg har prøvd å være med på våre egne utfordringer. Vi har hatt en utdanning som har vært så mye klare å egentlig gi nok kapasitet oslo mest. Det er Øst. Det er en telemark innlande. Det er stort å fokusere på det, nemlig at vi trenger psykologer i andre steder. Derfor går vi i regional, og så er jeg helt sikker på at vi skal løse opp det som er her nede. Jeg skjønner ikke helt logikken. For hvis dine psykologstudenter fra Oslo kommer hit til Agedør, så kan de heller komme tilbake til Oslo Øst og Oslo Vest. Når vi sender det til telemark, er vi slik for å snakke om kampen. Det er en innlande. Vi vil gjerne at vi skal prøve å bidra til den samme laks effekten, også på psykologisken. Og så får vi bli enig om hvem som gjør det hvor. Men jeg tenker at vi er en utfordringer som ikke får tilføye. Vi har jobbet en strategis for det. Nå har vi med en psykologisk utstut på at vi skal gjøre dette, og så må vi finne et hvor vi skal gjøre det. Det tror jeg er viktig, at vi gjør det på et land. Vi vil legge forsøknaden til Sundin og Agedør, og så vil vi ha sin egen psykologi utdanning. Hvilke dere skal kunne lova mannopolt på det lengre nå, så må du snakke. Nei da, så vi får samarbeidet, og så vil jeg gjerne at det var fred på alle skott her. Men se, og det er jo ikke det, da. Og da... Nei, vi har glemt dette. Så hvis vi kunne være enig om det, så hadde vi kalt problem på Gjøvvikellig. Hvis vi ikke hadde kjempe, og så med det. Men vi har ikke tenkt å kjempe med Agedør. Lise, du er jo ganske nær Gjøvvike, i hvert fall i dialekter. Sjølen er på den andre, og jeg gjerne sier. Men hva tenker du om denne her... Jeg vil jo ikke. Nei, men dette må jo uosektoren å jobbe meg selv. Hvordan du skal kjempe om studiesteder, eller utdanningsløp, eller hva det er. Men den kampen kommer til å eskalere. Kampen om studenter vil også øke i Norge. Og der er det jo viktig hvordan du er, og hvordan du snakker sammen i hvordan du fordeler det jeg. Det tror jeg er viktig. Og så tror jeg det er... Jeg synes det er en veldig godt eksempel som Svein Stølen har på psykologiutdanningen. Der du ser at... Og vi skal jo inn i en debatt om oppdagssystem, oppdagskriterer. Kjempespennende og viktig. Det er vi trenger å dreie politiske forlik med ned som skal stå seg over til. Men hvis nesten alle som går på et psykologiestudiet på Blinderen er jenter fra Oslo Vest som har tatt opp at fag i mange år. Så er det et problem for hele psykologiestandet i Norge. Og det hadde vært jo også spennende å snakke med folk som har psykologiestudenter i praksis. Hva er det vi mangler? Hvordan skal vi få det til? Og der må vi å bruke oppdagssystemer. Vi må bruke studieplasser. Så skal ikke jeg legge meg oppi om det er en distriksvendelig model fra UIO, eller om det er UIA som skal ha studieplassene selv, eller om Begge 2 skal ha det. Dette er viktig diskusjoner. Og så vil jeg bringe en dimensjon til som ikke sa i stedet. Når vi tenker på decentraliserte utdanning av og til, føler jeg at vi ofte blir litt lattelig gjort. Det var derfor jeg tok den inngangen i stedet, som viser at det er relle kompetansebolag som Norge har. Og den studentgruppen som ofte går på decentraliserte utdanninger, om det er sjukkepleier på tynset eller om det er i lister. Det er jo også mennesker som i den midten åre og nye studenter. Det er en helt annen menneskegruppe. Vi må løfte kompetanse i befolkningen på ulike nivåer, og det handler om å treffe en gang småbarnsmora, eller ensklig forsjørge mann som er i jobb og trenger å gjøre. Og så finne de fleksible løsningene som har plasseringen ute. Det er også en utrolig viktig dimensjon, når det gjelder så her sjukkepleier- og lærerutdanning, barnehagel- og andre ting som er enorme behov, og det blir økende behov for i Norge de neste åre. Sunneva, nå er de sånn. Det er jo nå medisinstudenter her, og det kommer noe flere. Nå har de fått 20 nye studieplassers som kom. Lekasj med plassers. Vi har brukt 20 segl, og så har vi fått finansiering nå, så vi kan øke det til dobbelsmang. Ikke sant. Men kunne ikke det ha vært en... Hva tar med psykologi? Kan dere ikke samarbeide da? Nå har vi fått en psykologi på Søllandet. Det er sikkert mye. Men vi har jo den gradsborskriften som ble endret, og da ble det stadtestet at de som gir medisinnutdanning i dag, de skal fortlepp med det. Vi har hele tiden heitt på at det kommer medisinstudenter ned her, fra universitetet i Oslo, og vi håper vi kan få til et samarbært. Exempelvis skal disse medisinnutdanne medisinstudentene ha tve professionell praksis med våre studenter på vernepleier, på sykepleier, og dekker andre fag. Og det synes vi er kjempespennende og veldig bra. Når det gjelder psykologi, så var det en av de studierne som gradsborskriften... Går det bli en endring i gradsborskriften? Også angler er jo en av de, om ikke den de fylke som har de største folkhels- og levekors utfordringer i Norge. Vi er veldig avhengig av å bygge opp et godt kompetansemiljø på det her nede. Vi har kampet veldig langt i det arbeidet, og vi jobber ufortrøddent videre, med å skape det kompetansemiljøet. Det tror jeg vil gavne vårt distrikt mer. Men vi er jo her egentlig for å snakke om decentral utdanning, og nå har vi jo egentlig startfestet at Kristiansand ikke er decentral. Nå har vi femte største by. Så hvis vi kan si noe om decentraliske utdanninger og litt av utfordringer, og det går jo av hvordan dette er finansiert. Eksempelvis nå har vi disse vernepleier i studentene. Det var 300 desøkere. Veldig mange av dem var kvalificert. Men vi kan ikke slikke oss lenger enn til. Jeg tror vi har litt i overkant av 40. Nog av disse tar vi virkelig på bekostning av campusstudentene. Vi har måttet ta midler fra campusstudiene og gett til decentrale. Vi bruker 0,4 årsverk på kjøring. Vi har vernepleier i studier i tre forskjellige regioner. Sånn at det er mange ekstra utgifter. Det betyr å forelese. Nå drar det ut. Ja, precis. Og så er det jo dette med at de studiene som blir gett decentralt, det er i stort sett innfor de store utdanningene innfor offentlig sektor. Det er studier hvor man krever skikkethetsvurderinger. Sånn at man må ha et godt grunnlag for å vurdere skikketheten. Det betyr at det må være tett kontakt. Det er også studier som har praksis. Og da må de som skal veile derom i praksis de må jo ha kompetanse på det. Så vi må også sørge for at de har de er kurset eller har kompetanse på veiledning. Så det er veldig mye som skal kjulte kostnader som vi må i hva det tar for å kunne få dette til. Og så er det jo det her med en kritisk masse da for at det skal være god nokkvalitet. Og så en ting til, altså vi har jo for eksempel i sykepleien, så har vi jo helt for plastiske simuleringslobber på campus. Og det er klart at studerer man lankt vekke, så har man ikke tilgang på den samme infrastrukturen. Så det er ting. Vi er veldig opptatt av at de som blir utdannet ut skal ha en like god utdanning som de som blir utdannet på campus, men det krever det. Men hva er en kritisk masse da? Hvor mange bør det være for at det skal være kvalitett og faglig kvalitet nok? Eller forandrer du det så fra fag til fag? Det kan kanskje forandre seg fra fag til fag, men jeg tenker at du må jo ha noen studiekamerater, ikke sant det å studere i limbo er ikke noe særlig bra da. Men la oss si at ti har det vært et godt minimumstall da, men ikke alt er vi klare å nå opp der. Så er det jo folk, ikke sant som du var enda på, det er folk i ulike livsfaser. Det er kanskje noen som har tatt litt vann over hovedet og sett at dette klarer ikke jeg likevel, og så faller de fra. Så det er at vi må legge inn en sånn liten magin der også da for at det skal kunne fungere bra. Men det jeg også har skjønt eller har læst mikroner. Ja, bra visst. At praksisplasser er jo en utfordring på alt fra medicin til sjukpleier til altså alt som trenger det praksis. Og jo lenger, utenfor campus, og det store begynne å kjempe, jo være det. Er det ikke så, eller? Ja, det er veldig den forstand at det finnes jo praksisplasser da, men det er jo det her med å ha praksisveiledere der ute som kompetente og som har et tett forhold til utdanningsinstitutionen. Det er jo mer utfordrende, men altså kommunene er jo ekstremt opptatt av å få vårt lære, sikkepleier og vernepleier, så de er veldig på tilbudsiden for å få dette til. Men vi må jo da sikre at kvaliteten er god nok. Kan du tenke så at man kan begynne å utdanne veiledre? Eller gjøre det? Ja, bare et eksempel på det. Norge Brandstarn som kjemper med å få sjukpleierutdanning i innlandet. Det har de ikke klart å lykke som enn nå. Opp mot NTNU som jo er en e-falsvelte der da. Vi får se om noen andre kan tilbide, men det er det de har begynt med allerede. Det er å utdanne praksisveiledere og bare gode på å ha praksis. Og det bruker jo kommunale driftsmidler for å løfte høyere utdanningstillbud i distriktene. Det er, kommunen er desperatet. I den regionen har de hatt en undersøkelse for å finne et hvor mange sjukpleier de trenger innan 2030. Det bor ikke så mange i Norge Brandstarn, men de trenger over 100 sjukpleier. Det la seg ikke å gjøre hvis du ikke klarer å få til dette særsjelte tilbede som de nå er kjempe for. Men de startet riktig, gjort en kjempejobb å nå utdanne de praksisveiledere og så kanskje, ja, tilbyr i Norge Brandstarn. Nei, da blir det mer en 0,4 dagsverk i kjøring, det skal jeg lova deg. Sven Stålen, jeg vet jo at du er veldig opptatt av internationalisering, forskning, kvalitet, ramskjering. Nei, du ser engt at du ikke er opptatt av ramskjering. Men jeg vet at du er opptatt av ramskjering så lenge på de du gjør det bra på da, kan du si så. Det er vi alle. Er det mulig, er det mulig for det, koste og penger det Sundinvan sier, og den satsing av distrikssatsingen nå som det kommer sterke signaler om, og som kanskje ikke du og universitet i år slipper en del av, er du rett for at du skal bli mindre igjen til... Kan jeg utfordre litt før jeg svarer på det eventuelt? Det kan du. For det første når det gjelder hva vi skal gjøre, så tenker jeg, vi har ikke snakket om hva vi skal gjøre det centralt. Hvis vi skal gjøre noe, så kommer det å være samlingsbasert. Flexibelt samlingsbasert, jeg tror jeg på. Det kan vi komme til å gjøre. Men planlegger dere? Det kan være aktuelt, for eksempel, for ting rundt lektorutdanning, og den slags som vi har en kjempe utfordring. Så, hvordan peker du på oss? Men det er jo sånn at staten putrer 40 milliarder i denne sektoren. Så er jeg opptatt at vi må ha en UH-sektor som dekker både i regionale og nasjonale behov. Det er fint at man peker på oss på en måte vi skal ha en autonomi, men jeg tror jeg er helt legitimt at også staten har en forventning til hvordan man får det til. Og det vi kanskje står i farefor, hvis man slipper dette for i fritt, er at alle vil ha de populære, billigeste uten og så videre, så hvordan gjør det det? Utviklingsavtalen var jo en av de tingene som er innført, men de har ikke blitt et reskap. Og bare for å komme inn på det så har jeg vitt, så tenker jeg, når du spørte at kunne man ikke bare ha en medicinutanning til, eller to, eller tre, eller fire, hvorfor skal vi ikke ha det? Jo, du må gjerne ha det, men da må du også oppgradere like mye penger som går til forskningen av forfiltet. Så hvis du er vildig til å dobble forskningsportefølgen innfor medicin, så kan du også dobble antallet i universitetet. Hvis ikke så sprer du de ressursene brett ut av deg, og så svekker du forskningen, og så svekker du utanningen. Så det handler om kaltigheterutanningen. Det er en viktig prioritering her, så du kan ikke bare prikke på oss. Det er en viktig prioritering, og en viktig forskning. Jeg har ikke fullt innblikk i statsprojektet en gang. Jeg sitter på Stortinget, og det kan være både behagelig, men også frustrerende av hotellet, og jeg sitter og styrer fullt på helt. Men det er klart at forskning er en viktig del av det, og jeg føler at vi, når vi prater politisk, så snakker vi veldig ofte om utanningen, og glømmer det bakteppe som er forskningen. Jeg er glad for at du, Svein Stølen, tar det opp, for vi trenger å løfte deg opp på banen, og vi trenger også å forplitte de andre departemangene våre, i tilbære kodet på å bruke midler på forskning. Der har var utfordringer i følge år statsprojektet, der kuttene på forskning kom fra andre departemanger, mens det i kodet var bevart. Så der har vi en politisk jobb å gjøre for rødspolitikere som oppdater forskning. Det er helt nødvendig, for det er store kræver, spørsmål samfunnet står i. Det er bare når det gjelder helse, men så mange andre ting. I tillegg så vil du at du skal dobbles forskningsinsats på næringslivet. Ja, det vil vi ha. Det er litt smått med ambasjoner, skjønner du. Så det er store villige, men det er å finne de politiske grepa som både regjeringen skal levere på, men også lovverk og andre ting som gjør at vi lykkes i større grad. Der er det i hvert fall jeg veldig vilig å ønske og ha tett dialog også med sektor for å forstå det handlingsrummet. Så er det ulike interesse fra hva slags type institusjon du er. Og det er klart at EU har kanskje en annen rolle enn hvilke eksempel skal jeg ta? Ta Østfall, da, siden jeg er fri og fri. Ja. EU har en annen rolle enn Högskorne i Østfall. Og det må vi å akseptere, men samtidig så er det jo en autonomi i Østfall. Det finnes en autonomi i EU som gjør at de skapar også sitt eget handlingsrumm i det. Så staten skal ikke overstyre, men vi skal finne de hvert døya og ikke minst budgettende som gi løgte spillerommet, det trenger ut fra målsattninger og ambasjoner. Ja, Sunni, hva vet dere, Rektor B. Da var det jo, før, eller kanskje for nå norska, var det mer snakk om den her har vi fordelninger mellom enkelte at det var viktig å få til noen må ta bærtslerne. Alle kan ikke ha bare POD, det på siden av forskning. Den har vært litt stillere nå, for nå har vi fått noe signaler som sier mer brære ut. Hva stemmer dere? Det kan godt hende det, men vi er jo et regionalt universitet. Og for at vi skal bidra til region, så må vi ha forskning på toppnivå. Her er det veldig mye oppmærksomhet. For eksempel vi som kreng Harvin, kreng Batteri, da er ikke vi relevante med mindre vi er helt i forskningsfronten på de områdene. Og sånn sett, så henger jo, som du sier, utdanning og forskning, veldig nøye sammen. Vi skal levere forskningsbasert utdanning og den skal være det like god i Kristiansand eller Grimstad som det nøye Oslo. Med tanke på at de som får det de er aktive forskere som er itet på sine områder. Men litt tilbake til det som Sveinsa om at de er gjerne ved de samlingsbaserte, helt enige og problemet der, det er veldig ofte at HKD som deler ut midler til decentraliseret utdanning, der ligger du noen føringer om hvordan dette skal levere. Sånn at vi får beskjed om at det skal levere det centralt, og så har de sin definition på det. Sånn at handlingsrum, så vi kunne tenkt oss med å gi en deres samlingsbasert noe digitalt, noe kanskje ute på studiesteder. Den fleksibiliteten ligger i det som kan tilpasses de enkelte studiene og de enkelte målgrupperne. Det har det vært utrolig fint å få. Exempelvis hadde vi noe så het arbeidsbasert barnhagelærer utdanning tidligere. Knallbra, det fikk toppskål på studiebarometeret. Men i de nye utlysningene fra HK og der så vakker det en mulighet. Så der ser vi at hva skal vi si da, at systemet jobber litt imot, at vi kan levere på den best mulige måten. Ja, for det er en av overskriftene her i dag på denne debatten her, og hva er distrikt nok? Hvor det centralt er det, hva tenker du noe om deres selnesbrang? Ja, nei, hva er distrikt nok? Og hvem skal ha penger? Hva som distrikt er det du satser på egentlig? Nei, jeg begynte jo hele inganget min her hva er det vi var i ulike kommuner og ulike steder i Norge. I Norge så tror jeg det er tværpolitiske enighet om at vi ikke har noe ambasjoner om å legge under noen plasser, at vi ikke skal ha mulighet å leve rundt omkring i Norge. Men samtidig så er det jo, det er en realitet at det økonomiske handlingsrummet i de nærmeste årene vil også begrense seg. Så du må finne der det er hensiktsmessig. Så noen grenser er det, men jeg mener at det du kjemmer der med barnehage utdanning eller arbeidsplass basert. Barnehage- lærerutdanning, der forteller du oss at det ikke finnes noen grenser. Hvis du klarer å knytte noe opp til arbeidsplassen din, så er det viktig. Og der kommer denne her reproduksjonsmeldingen vi har jo ikke folk som søker lærerutdanningen lenge, det er litt karikert sagt kanskje, men det er mange som var det bort. Men hva med de som jobber i skolen, som er kvalificeret til å søke lærerutdanning, kan de fylle praksisen sin på den skolen om jobbet. Det er litt i dag mulig. Så nere i grøten må du kanskje gå, da blir det veldig, veldig, da er det ingen grense for hvor distriksvendig det kan være. Så ni vad du skal få se for etterpå, men bare spør seg inn stølen som Ola Bortmo, når han var stadsråd, var det kanskje det som allere klares på at festen er over, da er det ikke noe mer penger. Den slutter å dra kortet i departementet nå. Og da er det jo en real prioritering mellom det store centrale Tonefartsbygge og disse distriksvendige som har gått. Hvem skal vinne pengekampene? For dere må råslåssom dem i etterpå. Du får ikke noe mer penger. For det er første, så er det en tydelig prioritering når regjeringen sier, det er ikke mer penger i motsetning hva man gjør i andre land. Det er prioritering hvor det ikke satser på dette. Det er prioriteringen der den første. Men jeg tenker når vi snakker om, dette er vanskelig å si som rett om, men på en måte ikke, eller på universitetet i Oslo, for de har den posisjonen. Jeg tenker at vi skal ha en hel del i sektor som dekker regional og nasjonal bov. Så jeg spør som om det var kvalitet. Hvis vi hadde klart å bli enig om at det er kvalitet til alldeles utdanning, vi skal ha toppkvalitet. Det er ikke sikkert det er samme målet for toppkvalitet i de ulike utdanningene. Jeg tror universitetet kommer til å være forskjellige. Gå til Sverige, går til Tyskland, går til England, går til Frankrike. Det er forskjell på søsseks og åksvård. Jeg sier ikke at det kommer til å være forskjellige, men kan det prøve å være forskjellige å være forskjellige å være forskjellige? Hva kan det være forskjellige å være forskjellige? Hva kan det være forskjellige å være forskjellige? Kan det prøve å finne ut hva er det ulike instruksjoner skal gå på? Og jobbe steinar, for at de blir gode på det de skal være gode på, fordi vi trenger det for det norske samfunnet. Det er jeg opptatt av. Når vi kommer til disse kampene, så får vi kjempe om det. Jeg tror det er den nye modelen som kommer nå på fordelning. Det er greit. Og så ligger det også noen insentiver i det. For øvrige så henter vi å pengene våre gjennom EU, gjennom forskningsrade i samarbeid, næringsliv og så videre. Og der er vi jo da på en måte på samarbeid. Hva tenker du om dette her? Nå skal vi snart å åpne for noe spørsmål fra salen. Men synes du, hva tenker du om pengekampen, og kvalitet og fordypning? Ja, nei. Når stedet vil noen ha sagt det? Ja, nei. Jeg gikk ikke så veldig begasse for den tematikken. Men EU er jo også et bredt universitet. Og vi henter jo inn midle vi også. Vi har vel den høyeste finansielle gjennomslagsraten. Succedraten da. Nå søker vi jo betydelig mindre penger enn universitet i Oslo. Men der vi søker, så har vi en veldig god gjennomslagsrade. Men det er litt tilbake til D-Centrale. Ikke sant at tidligere saman man skal kakke, leve av å klippe hård og selle forsikringer til hverandre. Men man kan heller ikke ute i D-Centrale. Strøken er bare pleie og utdane hverandre. Man trenger også arbeidsplass og fornæringslivet. Og det er litt vanskelig å få til. Vi prøver jo noe da å få til noe med ingenjørutdanning. Og vi tenker litt nytt. Vi kan ikke avhenga infrastruktur. Vi må ha noe som er samlingsbasert. Noe er nettbasert. Og det er klart at man trenger ikke øften innfor de samme yrkesgruppen. Ikke sant så rett. Det er en nødt. Men hvis man virkelig mener at det skal bo folk i hele landet, så kan vi ikke bare basere oss på fintlig sektor. Vi må også ha næringsliv. Og vi ser at næringsliv i stadig økende grad er avhengig av forskning. Når det er mulig at dette blir litt i den naspurringen, var vi jo på å lede en debatt på andre avsukket. Nå fikk slengs ja. Med kommunesektoren, KS, de ville ikke ha slutt på at kommune skulle bli forsket på. De ville bli forsket med. De ville inn på å ha pengene fra. De ville ha kommunalt forskningsfond, fra forskningsrådet sin pot selvfølgelig. Og litt av der jeg var viktig. Det var for kommune fordi at ingen ved universitetene forsket på kommune var opptatt av. Så det er jo mange. Og det ville jo være å spre ting tynt utover kommunalt. Hva tenker du om kommunalt forskningsfondet? Nei, jeg tror at vi må være opptatt av konkurranse. Jeg tror noe av det viktigste vi gjør for å sikre kvalitet som gjør at vi høvder oss i verden av EU. Det er et stett forskningsråd hvor det er real konkurranse. Vi skal konkurrere, vi skal samarbeide, og det må gjøres på tøffe villkård. Så tror jeg at vi må jobbe med de lokale. Derfor har jeg vært med og startet noe. Jeg har fått mye kjeft for navnene mest. Oslo Science City. Det handler om å lage en dialog med lokalt, hva skal vi si, kommune. Vi er jo ferdig med å få det til, liksom. Vi har fantastiske koblinger nå med Oslo kommune som vi aldri har hatt før. Det er klart at de skal også investere innen dette. Vi er kjempeindriserte. Vi har få oss inn på deres problemstillinger. Og det er jo da med å finansiere det selvsagt også. Så vi må ikke... Jeg tror det er farlig lagen som statlig ordning hvor dette bare handler om sussidig, deler ut pengerne. Det må inn i reelle konkurranksarenaer. Vi må inn i reelle samarbeid. Og så tror jeg at vi av og til gjør det veldig enkelt for politikerne. Og vi sitter og kjempe mot hverandre i stedet for å snakke om viktenheten av kunnskap og forskning for å utvikle Norge. Sånn at spørsmålet er ikke om stødelsen på kaka, men hvordan vi krammer det mellom oss og som gjør jobben litt for enkelt for politikerne. Det er en større investering vi trenger i forskningen å høre ut av. Ja. Ska vi bare høre om det er noen i sånne her tenkte og har lyst til eventuelt å ha noen innspil til panelet? Er det noen spørsmål, noen du lurer på? Så er det å tegne seg. Du må... Du skal forlåne min mic. Du præsenterer deg selv. Ja. Men takk for en interessant samtale. Midt en annen, annen, annen, annen. Jeg gleder meg hva det kan med fakultett for helsidigere sittenskap på Mansford for to de centraliserte uthandling hennom sykepleier og vernepleier. Jeg tenkte jeg skulle bare løfte frem noen aspekter ved det, og så kan si kostnader i flere forstand. Det ene er, kan si min bekymring, er at de så ansatte i vernepleieruthandling for å ta den forstreker seg rett og slett. Det blir rett ekstra løft som man kan ha i tillegg. Det er kult. Og vi strever med rekrytering av vernepleier med doktoradskompetanse som nesten ikke finnes nasjonalt. Så mitt ønske på denne siden er kostnader i betydning. Vi trenger rekryteringsstillinger også for å holde kompetansen i studiene for å sikre kvalitet i studieprogrammet. Det er kjempeviktig for oss bare for å si det sånn. Det er jo et spørsmål. Hvordan ser man på det? Da andre er meldingen fra instituttet denne på det, er at de ser original i forhold til distriksvenlighet og støtter det på alle mulige måter. Men det ligger en kostnader der også i forhold til forutsigbarhet med del i finansjering. Det er ulike løsninger for gang til gang. Går den å finne en øydning som må gir en forutsigbarhet i den måten og kan måtte anlegge på andre måter. Så det er liksom et spørsmål i forhold til det. Hvis dere svarer på det først, så føler seg kallet her. Du føler i kallet. Og så kan dere tenke noe om de har lyst til å ta en liten spørre rundt til hvis vi letter på. Lise først. Det er svært relevante spørsmål og jeg har jo ikke de beste svarer på det. Men det jeg vil si først er at og det jeg har sagt i mange år i hvert oppdatt av det centralisert utdanning før jeg kom på Stortinget for uden av hvor jeg kjempe fra. Men det er at kvalitet hvis det ikke er like god kvalitet i distriktene som det er på campus så er det ikke riktig å ha decentralisert utdanning. Det er på en måte bunnblanke jeg legger med på når jeg tenker decentralisert utdanning. Og derfor er det veldig viktig da du seier om de helt konkrete utfordringene for å lykkes med det. Og der tenker jeg at vi politikere også har et ansvar for å finne hvordan kan vi stimulere det. Og nå kan det enda si noe feil men jeg tror når vi fløyger rundt som noe ville hørener på andre altså uke av mange tøyes. Og Odmund tror jeg sa noe om at ordningene rundt om det centralisert utdanning, og hvordan det skulle rigges må vi finne mer fast og ordentlig løsninger på. Sa han ikke det? Jo. Og Odmund, nei, og da stadssekretærning. Ja, Odmund. Kursgård eller stadssekretærning kursgård eller stadssekretærning. Det er mange. Og professor i historie på Vestlandet. Utrolig flink fire han. Han sier det er viktig for regjeringen og det er viktig for oss i Arbeiderpartiet å skapa de tryggere og forutsigbare rammene. Og så kan derje muligheter men også begrænsninger sørskjakt. For du klarer jo ikke å få til alt hele tiden. Men for meg i den debatten vi har internt så er det viktig å liksom hølle den fan som går om kvalitet høkt. Så kan du le litt valg egentlig i kvalitet. Men la sida nå at det er det samme som du får på campus. At du må finne noe som gjør at det er likeverdig. Og så kan du diskutere begrepet kvalitet ytterligere i en annen debatt. Ja, kvalitetsdebatten er vanskelig. Men det må vi sørge med å ta en egen egen på. Ja, nei, i forlengelsen er det Anders Johansson her med å få nok kompetanse på lærdekreftene. Vi har jo den ordningen så jeg tenker vi alle synes det er veldig bra. Offentlige PODer. Så det er jo en måte og det er kanskje en ordning som behöver styrkes. Og så er det just like at kunnskapspartmange er ikke det eneste som skal spytte penger inn i forskningsrådet. KMD kan jo spytte ut en betydlig mer da for å få til den forskningen ute i kommunen. Så jeg tenker det er viktig å vi har det veldig tett og gott samarbeid med kommunene på Agde. Og vi forsker med dem. Vi er veldig opptatt av implementeringsforskning. Vi har nettopp startet opp et nytt senter for forskning på Folkehels- og levekår. Som er finansert delvis av oss, men også av Fylkeskommunen og alle sosiale kommune på Agde. Så det skjer veldig mye. Det er en taktskifte når det gjelder den koblingen mellom kommunene og universitetene. Men jeg føler at vi har kommet ganske langt her nede i den tenkningen. Men som sagt, jeg er helt enig. Det viktigste for oss er at Kaka blir større enn at vi skal krangle om de stadig mindre midlerne som tilfolder vår sektor. Det er å ha en liten POD-krav og krav til doktor grad på hva vi skal undervise oss her. Når det er et praksisenert studium, for eksempel, trenger man å ha det. Trenger man å være i like tomt forskningsbasert på Agde, det var veldig sveinstørende antyder. Vi var forholdet oss til studietillens forskjeften som sier noe om hva slags fagmiljøer vi skal ha og hva slags forskningsmiljøer som skal være koblet opp til det. Og så er det jo da å finne en god balanse mellom de som har forskningskompetanse og de som har mer praksiserfaring fra feltet. Og der kan man jo tenke eksempelvis deltestillinger. Det er ut i kommuner og arbeider og så delvis også. Da har vi en til som har tegnet seg fra Samen. Det er Paul Pedersen fra Universitet Jagder. Hvor er det til daglig jobb med samfunns- og myndighetskontakt? Jeg lyster litt inn på de dimensioneringer og utdanning. Det er noen som ikke har jobbet mye med i Norge. Men den ser noen svaki tendense til at politikeren våger seg inn der gjennom at som størrelene inne på at den finansierer delvis nye studieplasser og at den der med får en briedning i ønsket retning. Er det en riktig måte å jobbe med dimensionering på eller finnes der andre muligheter for å nette opp løse de samfunnsfordringene og kompetanse behovene vi ser kommet i årene framover? Vi har en svaret kort så ganske veien. Kan jeg snakke så lenge? Ja. Er det noe svaret kort? Nei, jeg tenker at det riktig er å finansiere det fullt og helt når du gir studieplasser men samtidig så tenker jeg en annen måte å gjøre det på. Det er jo også å omfordre litt studieplasser når du ikke er klarer å fylle det. Det kan være en ganske krevende forholdelse til lov for institusjoner selvsagt. Men vi ser jo eksempel på noe der det er mange ledige studieplasser hvor de kan omfordre det betyr mye for økonomi. Og jeg har ingen varsler om at det er ingen som behöver bekymre seg for det nå, men jeg tror det blir en av de som brukes for å styrke flere studieplasser andre steder der det er mulig å fylle. Hva vil du gjøre på nesten av? Ja, det gjorde du. Det gjorde du dumt. Det var en fra Sand som kommenterte at de prøvde å gjøre det på nesten av. Jeg synes det er en veldig interessant spørsmål. Når jeg sier at vi skal jobbe for å sikre forståelsen for forskning og kunnskap, så er det viktig. Jeg er så glad for at vi hele tiden har kampet for økonomi, og hvis jeg skal utfordre oss selv så får vi budsketter. Hvordan bruker vi det budskettene? Så noe må vi nok staten gjøre, men jeg synes egentlig at det er mørktig at de utfordrer oss litt på hvordan bruker vi vår budsketter? Hvordan fordelar vi de midlene internt? Det må vi forvente som institutioner. Jeg har vel av og til tenkt at når staten i for stor grad dette min mening kommer inn med detalstyrring av oss og så de bakset i bilen i stedet for å fortsette med henne på rattet. Jeg tenkte kvalitetsmelingen som kom fra Norge skulle aldri vært nødvendig at det var kodet som lagde henne. Så jeg tenker at vi må bygge deler. Når man skal lage noe stort og nytt så må man finansiere, men det må også stilles forventninger til institutionene om hvordan de bruker det. Så jeg er sikker på at politikerne alltid treffer på hva de klarer å foreskrive på hva som er kompetansboget. Det må vi også ha et ansvar for. Der kom det bare faktisk litt i forkjøpet Sveinstolen, for jeg tenkte at dette skulle være en litt sånne utfordring. Sånn er det for det at ja, det er mye penger i denne sektoren her som nå ikke kommer med. Bruker vi dem riktig og sånn, men da kan du få lov til å få sysstort å oppse mer litt på det, for nå må vi avslutte i denne avfluttet her. Om vi bruker pengerne riktig? Om Sveinstolen har et poeng, at ja, men vi må kanskje se på å sette oss i før og sette det ikke i bakset. Men da er vi, som Svein var inne på oss, da er det veldig viktig at vi ikke blir detalstyrt. Vi ser jo at tildelingsbrevene blir stadig mer detaljert, med tydelige øremerkninger og bestillinger. Det går litt mot hversa den tillitsreformen som har blitt varslet. Jeg tror, vi har jo gjennom år 10 viset at vi er i standstill utan noes befolkning og gjør det bra på forskningsfronten. Jeg tror ikke vi trenger den detalstyringen. Det hindrer oss i å ha denne øtonomien som vi egentlig trenger også for å være en situasjon som skal være en motmakt og en motstemme mot både politikere og næringslivet. Helt i slutt, Lise Selnes, som er politikerne her og som til sjunge å si sitt på pengesekken. Det har ingen aksjø. Det har ingen aksjø. Det glømte jeg spør om første bort vi har gjort først. Det er ikke mannen min her. Ja. Ja, men synes dere at de fortjener dem større tidlig? Har du tru på at de klarer å bruke penger smartere? Ja, jeg har hvertfall en stor forventning om det, og jeg har en tillitel. Jeg har også en dyrt respekt for denne øtonomien som ligger i sektorn. Og så er det jo sånn at en hver regjering uavhengig av hvem de er, vil ha ambitioner i en retning eller samarretningen eller andre retninger. Men du liker detalstyr du vil jo gjerne ha de sjukkepleier utdannet i gubernastarmen. Ja, men jeg vil ikke ha at regjeringen vil. Det er en viktig måte for du må løse sitt samfundsoppdrag. Det er mitt ønske. Så la deg være av siste ordet. Ok, det var fin sist ord. Da løser vi samfundsoppdraget, så bare har vi ordnet det. Tusen takk for alle som har møtt opp her, alle der ute som ser på å følge med. Så ses vi snart til en ny debatt i Kronos ljubeljemsår. Takk for oss for det.