 Dagens sidste indlæg om og hvad Henrik Bertelsen har fået af dagen på vejene af vildt forvaltningsrådet, det bliver ikke kedeligt. Det vil jeg nu ikke lov, at det ikke godt kan blive. Nej, nu kan jeg få lov til at vile øjnene lidt, fordi jeg har fået den opgave at skulle prøve at reflektere lidt over dagens indlæg forhold til det arbejde, vi har i vildt forvaltningsrådet. Jeg har ikke forberedt andet af det, jeg har prøvet at uddrage af dagen. Jeg vil sige, at det har været nogle super gode indlæg. Jeg har hørt noget, jeg godt visste i forvejen, jeg har også hørt noget, jeg ikke visste før. Jeg vil bare sige i forhold til det arbejde og hverden, vi sidder i, når vi prøver at lave vores arbejde i vildt forvaltningsrådet, så er det utroligt givetidt at være sådan en dag som i dag. Selvfølgelig, man også i forhold til, at der er nogen forskere, nogen som prøver at undersøge tingene til bund, så vi har et ordentligt grundlag at udføre vores arbejde på. Jeg vil sige det eneste, jeg sådan havde overvejet inden jeg kom. Jeg ville sige, det var netop det her om, hvad er konfliktdater i grunden. Nu blev jeg så lidt i tvivl, de havde til sidst, fordi måske blandt af lidt det, det er med problemer, der er konfliktdater sammen. Det må i sgu lige lave en afhandling eller noget taget om, så jeg er helt styr på, at definitionen er, hvad der er at være. Der var i hvert fald ingen tvivl om, at dem, vi har hørt om i dag, de er blevet en kategoriser som konfliktdater, så jeg vil, jeg vil gå ud fra, at dem, der har lavet indlæggende, de har styr på den problematik. Jamen hvad er det, altså der er jo ingen tvivl om, at det, vi har hørt om, at nogle dyr, de er fået at skade, de laver, de har en økonomisk udfordring for nogen. Det giver problemer, det kan være i forhold til andre dyrearter, det kan være i forhold til natur og indhold eller andre arter, så er de et problem. Der er også nogle anden, der er desideret livsfarlige, her tænker jeg så måske især på gæsten, som kan få en flyvmoskine til at falde ned. Der er også andre arter, folk tror er farlige, det er måske også en anden konflikt. Så det kan jo være, at de er begyndt for, at de er en konfliktdater. Og hvad skyldes det så, at de bliver konfliktdater? Ja, vi har hørt jo i dag, at det er sådan en process, når jeg kan gå fra ægkervanden konfliktdater til at blive en konfliktdater. Og det kan jeg jo have noget med antallet at gøre. Vi så jo Bramgosen i 60'erne, hvor der var 40.000 og 30.000. Og så op til, at nu er der 1,2 millioner, jeg har endda hørt, endnu højere tall. Og jeg vil sige, at nu har vi jo diskuteret Bramgess i mange år. Vi er i hvert fald nogen, som har forsøgt det, på nuværende tidspunkt. Under det her indlag, der skal jeg repræsente helt vildt forvaltensrådet. Så jeg kunne jo sige, hvad så er jeg allerede for fem år siden, men det skal jeg så gennem til debatten, har jeg forstået. Det vil jeg gøre. Men jeg vil sige, at jeg har været bekymret over den bestandsutvikling, vi har set med Bramgessene. Efter det indlag, jeg hørte i dag, der blev jeg skulle bange. Vi har set en bestand, der blev en fordoppe de sidste 10 år, men potentielt bliver fordopplet igen de næste fem år. Og ude fra den forvaltningsplanen, som Jesper nu skal til at være med til at lave, er den første færdige om 3 år. Eller line, så har vi jo allerede tæt på en fordoppling, inden vi reelt kommer i gang med at gøre noget. Og det kan man da godt blive bekymret for. Så er der nogle arter, som vi har hørt om her til sidst, at de er måske ikke sådan økonomisk, ude foran de overfra ved at komme fra. Der siger vi, de er nok bare mest træls. Det var måske råberne eller morgerne ind i byerne, fordi de larmer. Det er måske så alligevel et problem forhold til livskvaliteten. Og så kan det jo godt være et seriøst problem. Og så er det noget med de skider. Det vil jeg sige, det kender jeg faktisk godt. Jeg har altid været virkelig imponeret over den præcision morgerne. De kan ramme for udenpå min traktor, når de skider. Jeg er ude at pløje. Det er jo under de bare. Og den går endda lovret. Jeg forstår det simpelthen. De kommer lige ind og så... Men så... Og råberne, det var man faktisk ikke ind på. Jeg ved, jeg har nogle økologiske kolleger derude, som prøver som til at sove noget majs. Og de er jo synes de træls råberne. Men de er også lidt imponeret over, at de faktisk ved, hvad afstandfrøene lægger med ude i marken. Altså majskærnerne. Og så tager de dem sådan lidt fra en ende af ude i majsk marken. Og det er fordi det er økologiske frø. Fordi de konventionelle, de er bejset, de smasker ikke særligt godt synes de, men de er økologiske. Dem ved de, hvor jeg handler, de kender også afstanden på frøene. Og det er jo ret imponerende. Så ude over, at de måske er ikke bare træls, men for nogen af de faktisk også økonomisk udfordring. Så er der også nogle, som kan være en konflikt, der har det ikke på grund af antallet. Og det kunne vi jo nævne ulden, for eksempel. Vi har jo ikke fuldstændig styr over, hvor mange der er, men der er næppe mange. Så det er jo næppe antallet, som gør, at det er en konfliktart. Der er ingen tvivl om, at Udlven, den giver jo visse problemer. Der er noget i forhold til husstyre i sær forhårende. Så er vi indtil videre. Og det er selvfølgelig problematisk nok. Sådan så på omfanget af skader i forhold til bremges, og kronvild og linende. Altså vi er ude af staten, og vi bruger 17.000 kroner på afstatninger. Så indtil videre er det i hvert fald ikke der. Det er et helt stort problem, det ligger. Men de følelser der omkring Udlvene, det tror jeg måske, og det var det, som Jesper også var ind på, til at begynde med der er også en masse menneskelig konflikt, og en masse menneskelig følelser i det her. Og det har vi i hvert fald bemerket, at der er omkring Udlven. Og det synes jeg til gengæld, det er rigtig svær, der arbejder med. Folkes følelser, det finder jeg bare, de er usædvanlig svær at bearbejde. Vi hørte i svær i fornyelse, og det var fornyeligt, at man kunne sige, hvad med informationen. Det er godt, at den er farlig, man behøver ikke frygt dem. Men der er stadigvæk nogen, der frygter den, og tror, den er farlig. Det er også nogen, der har en eller anden livsholdning om, eller livsinsatser, de synes, at de skal nære den der frygt blandt mennesker, fordi de synes sådan set, at vi skal af med den Udlve, og jo flere, der er bange for den, jo flere er vi sikker på, der er arbejde for, at vi får den fjernet igen. Men som vi også hørte i svær i fornyelse, de har jo sådan set arbejdet og informeret omkring Udlven, men de ser sådan set bare, at folk bevæger sig væk fra hinanden over. De får ikke en samlet opfattelse af, hvordan man skal tolerere at arbejde i forhold til Udlven, men man bevæger sig væk fra hinanden, og der bliver større og større spændt mod dem, der elsker den, og dem, der hader den, som vi egentlig så meget godt viser på de to billeder, vi så over Udlve. Og det synes jeg jo er en kæmpe udfordring, at sige, at man ikke engang i almindelig information hjælper faktisk på at løse sådan en konflikt. Omvendelser er de det over, folk elsker faktisk bjørnene i Sverige, men de hader Udlve, og som de satte over bjørn, de fandme farlige. Så det er bare ikke nemt, og så har vi jo et eller andet sted hele, altså man skal bearbejde de mange hundret år af evn, tyre amerikanske vejr, Udlve, film og lignende. Altså jeg sagde tænkt på, vi har jo et ordspråk, som viser, at det hele Udlven kommer, og det er jo nok ikke, for vi skal sus ud og kigge den, for at få den der unikere oplevelse, det er nok, for vi skal skynde os rent af helvede til, for det bliver livsfarlig den der. I Vilforvældens råd, der arbejder vi jo også med de her arder, og vi arbejder faktisk lidt udfra, synes jeg, som vi så, til at begynde med, at det har noget med faktisk at gøre, det har noget med tillid og det har noget med dialog, og så igen sige de respekt. Jeg synes, det var fire gode projekter, når man skal arbejde med det her, og så blev det jo sagt, at det hjælper jo at gøre det, henover en kop kaffe eller en god viski. Jeg vil nogensige, at viskien, har vi ikke set mig til at nette, jeg ved ikke, om det var noget, du kunne sørge for, eller vi præsenterer også mange holdninger, og mange hensyn, og mange interesser i Vilforvældens råd, og det er vi simpelthen nødt til at respektere, hvis vi skal nå til nogle aftaler om, kring de her emner, og det synes jeg egentlig også, vi gør. Så er der jo nogen, der mener, at det er fordi, jeg skal holde, når jeg er okay, at når vi så laver noget, man kunne kalde kompromir, fordi vi bliver nødt til at tage hensyn, nogle ønsker at kunne se dyrene, sådan at jeg ikke har renner helt vildt væk, lige så snart, at de ser mennesker, og andre ønsker at kunne jage dem, og det kan være svært at kombinere de ting. Og så er der jo nogen, der mener, at når vi laver sådan nogle kompromir, så er der nogen, der ynder og kalder det, studhandler, og så har vi smidt fagligheden fuldstændig væk, fordi det gør man nogen gange i studhandler. Vi har hørt et eller andet fornyeligt, ude i rennersnømme Frikadeller for Vindmøller, og vi har nok smidt fagligheden over bord. Det tilstreper vi faktisk ikke i vildt forvaltens råd. Vi mener faktisk godt, at man inden for faglighed også kan tage hensyn til flere interessegrupper på én gang, uden at tabe fagligheden på guld. Og det er selvfølgelig det, vi tilstreper, og vi vil rigtig gerne gøre det på et, som jeg siger, fagligt grundlag, og ude fra at være eksperterne, de fortæller også, dem lyder vi rigtig meget til. Altså, hvis vi har et godt grundlag fra, at sådan noget forskerne, de har fortalt, og så har vi noget solidt at arbejde ude fra. Det kræver selvfølgelig, at sådan nogle forskere og eksperter, de er enige, det er jo ikke altid, det gør så gældende, og det kræver selvfølgelig også, at de kan tale, hvor mange korten er på et gæster, eller sådan noget i Jesper, altså så ved vi jo ikke, hvad vi gør. Nej, det er jo ikke ben sagt, undskyld. Så er det blevet sagt i dag, at vi skal jo vide, hvad det er, der virker, når vi gør noget, og som jeg siger, det er jo også rigtig dejligt, at vi gør det, og det gør vi også tit, men det er også om til noget, vi ikke ved, og jeg vil egentlig kalde den, når vi prøver at lave nogle planer for noget, det er den der, jeg vil kalde den menneskeligere faktor. Fordi, nu er der jo nogen art, der vi for eksempel kan ændre jakktiden på, som vi så, det kunne være et element, man kunne tage i brug, og det er jo dejligt, hvis man ved på forhånd, hvad betydning for at det, jeg føler egentlig selvom, jeg måske lige talte 10.000 gæster forkert, så ved vi jo godt, hvad betydning, nogen lunde det for, hvis vi fjerner en måned af jakktiden, omvendt så er vi jo måske mere på bare bund, når vi for eksempel er ude og se på nu, hvor vi har noget med kronvildet, hvad virkning for at det på, hvordan, hvad folk diskuter, hvordan reagerer jægerne på en ændringer af jakktiden, man har før prøvet at fjerne noget jorte, hvad hedder det, jortejakke januar, altså på jorden, og så tænkte så skyder de nok nogle hænder i stedet for, fordi det ville man gerne have, de gjorde de så, ikke, fordi når de kunne skyde jorte, så blev de skulle heller hjemme, for det gav de altså ikke det der. Så der er nogle menneskelig fra to også, som vi ikke altid har styr på, når vi sætter noget i værk, og det giver nogle udfordringer, så må vi jo så prøve at analysere og på, hvad der sker, når vi så sætter noget i værk. Så har vi de lovgivningsmassige rammer, som sagt, der kan vi, har vi sådan mere vidtrækende muligheder, vi har art, og vi kan indføre jakktid på, så har vi i hvert fald det, vi kan gribe i, og hvis vi ved, hvordan det virker, så er det jo også relativt lett, at gå til. Men vi ved jo, som sagt, aldrig helt, hvordan det virker, og måske kommer vi også bag efter. Altså det så, har vi jo set fra udlandet, med den der snække gode større, over fra Amerika, eller sådan noget, der er de vel sådan set bare, at komme bag efter, og det kan de egentlig ikke lave om på, selvom de har mulighederne for jaktiden. Så er der også nogen, hvor man jo har nogle muligheder, med jakktider, for eksempel, men rammerne er stadig veksneure, og det kunne, hver kunne vi jo nævnt durene, man har jo lavet et rapport over durene, og kunne jo blive, og er vel allerede mange steder, en konfliktart, der i hvert fald nu er i forhold til, ved jeg nogle landmænd, der synes, det er det, at der områder omkring lufthavn igen, hvor man synes, det er en konfliktart, så der har man allerede en udfordring, indenfor de relativt snævere rammer, lovgivningen giver os for, for jaktider, er vi det der, i det hele taget muligt, og begrænser en bestandtudvikling. Så det er sådan en mellemting, og så har vi dem, som er mere problematiske, rent lovgivningsmæssigt, og der har vi jo hørt et godt eksempel, og synes, det er bræmgæssende, de er jo fredig, fra den gang, der var 40.000, og det er jo en udfordring, at sige, hvad kan vi så gøre, indenfor de rammer, og det er, det er jo svære, og det er jo de der lovgivningsmæssige rammer, og så er det jo, så vi spørger jueristerne, og spørger dem, hvad kan vi så gøre, hvad er det lovgivningen i det her, tilfælde EU-lovgivningen, giver mulighed for, og vi har sikkert mødt jurister, de er jo sådan nogle, de kan godt lide, men nu skal man også passe på, hvad man skriver, når man er jurister. Det bliver tit, men det er jo samtidigt, så siger de på den ene side, kan man vurdere, at det her vil være muligheden, men på den anden side kan man også, og det kan man ikke helt 100% vide, hvordan man skal tolke de her EU-regler. Og det giver sådan, så ser vi, at jeg tænker lidt over, det er jo godt nok svært, så kigger vi for udlandet, og så siger vi, at det ikke er de samme regler, de regulerer efter i forhold til EU, de har bare tolket dem endnu mere anderledes. Så de der lovgivningsmassige rammer, de er jo heller ikke altid lige så enkle, bare at sige, når det er det, vi må, og det er det, vi kan, så er det desværre ikke. Så er det noget med at komme i gang i tide, ja, og så kan man sige, hvis vi nu kigger på nogle af de, vi har hørt om i dag, jordeviltet, der er vi jo som takt i gang, en plan, der blev nævnt, at jeg vil så lige sige, de der spidsjorte, det er sådan set meningen, de er med i helperioden, det ser du, det er jo forkert, det passer ikke. Hvad er de med hele tiden, og ikke kommet i de første seks uge. Og der kan man sige, der har vi jo halvet det bag efter, vi har jo prøvet at påvirke den der forvalgning af jordeviltet, de ser kroneviltet i mange år, sådan på den frivillige måde, og efter de måder, vi nu gør det på i Danmark, nemlig ikke, at vi forvalger en bestand, og så gør vi måske nok den her hjem, synes nu, at vi skal gøre det på ejendomsnivå, og det har måske været lidt et problem i forhold til at styre den udvikling, men man kan sige, at vi jo nok ikke hendevendigvis bag efter i forhold til bestanden, den tror jeg som godt, vi kan vente, men måske er vi lidt bag efter i forhold til folks hoveder, netop, fordi man har været vant til at have hjem, gør man det på en måde, og det skal man nu ikke komme og lave om på. De egne i landen, tror jeg, hvor man sådan har fuldt en bestand op af, og har startet derfra, og har prøvet at udvide i stedet for at skulle måske begrænse på nogle områder, de har måske været mere med, så selvom man godt, bestandsmæssigt kan nå det, kan man måske godt komme bagefter i forhold til menneskerne. Ja, brændgæssen, har jeg nævnt, det var jo nok lidt til den sige, vi kom i gang, at du skal skønne det, men det er der, fordi ellers så går det helt galt. Der er nogen, der har sagt, at det er 1,7 millioner, stedet for 1,2 er det rigtig, og så har vi 3,4 millioner, man skal vi selv skyde om året, det blev mange. Og Ulvende, som jeg sagde, der var vi i hvert fald i gang lige fra starten af, stort set inden den kom, eller der var vel kommet nogen jo, vi vidste jo aldrig, hvor lang tid den har været, men som sagt, den der polarisering af følelser, og menneskelige følelser og linene, den tror jeg, jeg bliver svær at arbejde med, og det er jo sådan set også, det, vi har hørt, man er ikke færdig med at arbejde, vi skal fortsætte, at den har arbejdet. Ja, men det er jo sådan set det meste, men nu skal jeg også holde op, sidder der, der er 0 minutter, det var ikke lang tid. Men som sagt, nu har jeg prøvet at ske, det ser ud fra det, jeg har hørt i dag, og ud lidt ud fra, at det rammer, vi prøver at arbejde ud fra i hvilkeforvallens råd, og det er jo sådan set den ene side, at det er, vi prøver at udfylde, og det sidste vil sige, det skal vi så prøve at forklare til det bagland, som ikke er til stedet i dag, og det måske ikke altid, der er jo nogen, der synes, for eksempel Lulven, den skal bare væk, at bremkesen, hvorfor har jeg ikke jagtidt på den, men dem blev fredigt i 1979, ikke fordi der var 40.000, og nu er der frygtelig, frygtelig mange, og vi kan ikke indføre jagtidt på den, hvorfor kan jeg ikke det, men det er, når de har bestemt EU i 1979, og de har nok ikke tænkt sig at lave det om, og det er sådan et forklaring til bagland, så måske den er ikke altid lige nemt, at slippe igen med, og så bliver vi sådan set også nødt til, at forklare omverden, hvad det er, vi laver, og at vi er nødt til at respektere hinands holdninger, fordi alt så får vi ikke noget arbejde ud af det her, og der hjælper det jo, der er jo ikke noget, som kan forklare omverden, hvordan tingene andre, der kan stå i at vise en, eksperter har udtalt, det ved vi, og jeg har for eksempel møst, jeg har randet på Thomas Sækker i dag, det er jo fantastisk, han er jo uldvægtsperten nu, og i bund og grund, så er det kun musen, han har forstand på, så, tak for os.