 Den 5. juni 1915 underskrev kongen den nye grundlov. Den indførte lige almindelig valret til alle over 25 år. Den nye grundlov var i Poggegørende, fordi den for første gang gav kvinder valret til landsting og folketing. Det fejrede kvinderne med 3.2. gennem Københavns gader til Amalienbåslottsplads. Men den nye grundlov var ikke kun kvindernes grundlov. Den var også i Poggegørende, fordi den gav tyne valret. Og fordi den satte valretalleren ned fra 30 til 25 år. Den nye grundlov ændrede også valgemåden til folketinget fra valgengelmandskredse til forholdstelsvalget. Og endelig afskaffede den nye grundlov den privilegerede valret til landstinget. Den privilegerede valret var et valgsystem, hvor de valhavne havde haft to stemmer, og de begrede den nye grundlov. Diskussionerne af den kvindelige valret var startet i 1886, med et forslag om kvindelig valret til Københavns borgerepresentation. Tilhængerne mente, at kvinderne skulle have valret, fordi de havde de samme plikter over for samfundet som mændene. Fordi de havde et iteruisk krav på lige stilling. Men måske først og fremest, fordi de besad nogle særlige kompetencer, som samfundet havde brug for. Det var kompetencer, inden for omsorg og sociale arbejde. Modstanderne mod den kvindelige valret mente, at det ville bringe uorden i det politiske liv. De mente, at kvinderne var følelsesvasner, der ikke egnede sig til politiske arbejde. De mente, at de kvindelige kompetencer var bedstudnødtet i hjemmet, og endelig, at kvinderne var politisk repræsenterede via deres mænd. Kvinder og tyne havde fået kommunal valret i 1908. Den politiske valret til landsting og folketing fulgte efter med grundårsendringen i 1915. På det tidspunkt var der rejalt ikke modstand mod kvindelige valret længere. Man mente, at kvinderne havde fortjent den politiske valret, og man mente, at samfundet havde brug for de kvindelige kompetencer i det politiske arbejde. Det var ikke så højere, der havde været modstander af den kvindelige valret. Men det var ikke diskussionerne af kvindelige valret, der trække grundårsendringerne i langdag. Det var alt det andet, man diskuterede samtidig. Højere bekæmpede afskaffelsen af den privilegerede valret længe og ineid. De kæmpede imod nedsættelsen af valretsalaren. Til gengæld var inførelsen af forholdstaldsvalget et ufravideligt krav for dem. Så i sidste ende var det måske præcis valret til kvinder og tyne, der muligt gjorde de nødvendig kompromir før grundårsendringerne i 1915.