 Jeg forskere i hiv i Afrika og nærmere bestemt, hvordan man forbeder hivbehandlingen i det færdige vestafrikanske land, generabisao. Når man sidder som lave i Danmark, så kan man se, at hivpacenterne i Danmark, de nu lever mindst lige så længe som ikke hivsmittet, hvis de vil at mærke, er velbehandlet. Jeg har bruget i generabisao i halvandet år, og jeg har set, hvordan unge hivpacenter dør, og hvor det egentlig er unødvendigt, fordi der findes god medicin til at behandle dem. Så personligt finder jeg det vigtigt at gøre noget der, og jeg synes også på et mere overordnet plan, at det er vigtigt at prøve at fjerne nogle af de uligheder, der er i sundhedssystemet i Afrika i forhold til Europa. Vi lever i én verden, så hvis vi kan have gode sundhedsforhold her i Danmark, så synes jeg også, at man burde kunne tage de ting med til Afrika og gøre forholdene bedre der. Jeg kan utroligt godt lide at forske, fordi det er altså varieret, som man kan være kreativ og komme på nye idéer, og man kan prøve idéerne af, og de idéer, der viser sig at være gode, kan man føre ud i livet. Og så vil man jo altid, som læge, ikke gerne gøre noget godt for den enkelte patient, men når man laver forskning, så gør man også noget godt for mange patienter på en gang. Jeg synes også, at det spændende ved at forske er, at det giver mulighed for at rejse ud. Det giver mulighed for at samarbejde på tværelse eller andekranse, og det giver mulighed for at man kan møde folk fra andre kulturer. Jeg håber, at min forskning kan være med til at forbedre hivbehandlingen i Afrika, så man kan undgå nogenlige af alle dødsfald, der er blandt hivpacenter.