 Un canvi de patrón surgeix, una vida sense rancors amb llibertat activa. D'esperança al salarista, i al desconeixement deixa caure el vent. Les mans que salvan venen a decant que això no és un duet. Aumentat, la violència estructural no és un clasellat. En la ciutat on s'ha reservat, a les notícies s'ha mostrat. Afectat als ciutadans, acción semencials, la visibilitat. Va ser celber, a tu t'agrada. Va ser vermell i vols ser de prada. Això és el carrer, les mirades escleven. Ja no pots caminar tranquil·la, això és el que passa. Estàs marejat, et falta l'aire. Tornes currant a casa, això no dura gaire. A les pares tota la gent no te'n tenen. I arribes a escoltar comentaris de tota mena. My name is equality, and I don't care what you think. I don't wanna choose blue or pink. Now I don't have insecure, that's because I sing. I don't wanna choose blue or pink. I wish, I wish I found some better fish now, ever heard. I wish, I wish I found more respect now, ever expect. No choice, no toys, no freak. Make noise, no voice, no choice. No creep, make a boy. Tot comença a l'època de Cris, o l'homosexualitat està més que mal vist, un col·lectiu que sempre està discriminat, i l'únic que busca és respecte a igualtat. Creus que s'ha dut amagat només en la història, però la veritat encara se sona. És qüestió de dignitat i també de memòria. Prou violència, prou violència de discòpia. T'ho emmaneixerà aquesta odi de la por. No deixem que l'amor mori reivindicació. No deixem que la societat doni la discriminació. No volem obrir una porta a l'horror. La cosa va de drets, que s'ho posa a cada fer, no puc posar-lo llets. Ja sóc així, ja sóc així, que siguis conscient.