 Jeg synes og de synes, at det er helt essentielt, at publicere under åben akses, fordi institutionernes og universiteternes rolle er jo at bidrage til samfundets viden, kan man sige. Så jeg tror, at man ved at finde en måde, hvor man faktisk anerkender, at det er vigtigt med åbenhed, det er vigtigt med adgang. Vi har fået mange forskellige erfaringer med at publicere under åben akses. En af dem er, at det kan være svært. Så nogle af de steder, hvor vi publicerer, er det faktisk ikke akceptet, at man gør det. Noget andet er så, at jeg har fundet, at der er rigtig god support, altså fra de folk, der hjælper med at finde gode modeller for åben akses her, på hos universitetet og på statspolitiket. Nu har vi både klassiske åben akses til klassiske forskninger og mere som nye formater, at vi ved at have sådan en prøvdefølge af strategier eller standardmodeller. Så når vi har en eller anden type, enten data eller afreportering eller konklusioner, så kan vi bevidst vælge. Specielt i vores farvermråde, der har der været nogle forskellige traditioner, faktisk meget langt tilbage med i høj grad at give adgang til resultaterne. Så er det måske den sidste udgave, før den bliver færdelaget og retigeret fra forladssiden. Men der har faktisk været en praksis med både at give adgang, kan man sige, til materien, men også at give adgang til de baggrundsdater, altså forskningsdater, og gøre dem tilgængen lige for andre. Så når man går til open access, så flugter hele filosofien eller sådan en grundvärdien i åbenhed omkring samfundsproducerede goder eller produkter. Flugter godt med den forskning vi ellers laver.