 Aarhus Universitets største aftryk på verden er vores alumner. Som tusindvis af dropper, der lander på en vandoverflade, så danner de bølger, der spreder deres idéer, deres visioner og deres viden. Vores alumner bringer fornyelse og forandring og er til, så disrupter de også samfundet. Titlen som æres alumne er i virkeligheden dedikerede til alle vores alumner. Men vi uddeler den hver et år til én enkel person, der har sat et helt særligt aftryk. Vores første æres alumne var hans kongelige højhed, kronprins Frederik. Og sidste år havde jeg den ære at give titlen til topdiplomaten og erhvervslideren Ulrich Federsbile. Alle de elve mennesker på så gærme dag, hvem har i kræft af deres faglighed, såværelsom deres personlighed, været med til at bygge bro mellem universitetet og vores omverden. De er ambitiøse, nytængende og nyskærige. Det samme kan man i den grad sige om dette års æres alumne. Hende sumatlig arbetivt på nye viden betød, at hun hurtigt blev stamgæst på det lokale skolebibliotek. På et tidspunkt ringede skolen en dag til forældrene. Man var simpelthen blevet bekymret for, om den unge pige læste for mange tunge bøger om fosvære emner. Der var naturligvis ingen grunden til bekymring. Her var tablet om et menneske, der tidligt havde opdaget en sannhed, som også ligger vores hjerte meget nært. Viden har en værdi i sig selv. Her var tablet om et menneske, men utrætlig lyst til at udforske verden og udfordre sine egenævner. Derfor er det også naturligt, at hun har skiftet spor flere gange i karrieren, fra konsulentbranchen til telebranchen, videre til forsikringsbranchen og nu som top chef i en verden som spændende højteknologi-virksomheden. Nysgerrigheden har været den tro følgesvænd i hele hendes karriere, og hun har naturligvis også videreuddannet sig godt nok ikke på Aarhus Universitet, men det kan vi vidst godt se igennem fingrene med på en dag som i dag. Dittårs æresalumne er et fremragende eksempel på en leder, der ikke er bange for at bringe sine personlige værdier i spil, både i sin daglige arbejde og i sin rolle som en fremtragende stemme på den offentlige scene. Med et brændende engagement beriger hun samfundsdebatten om teknologi, diversitet, ledelse og meget andet. Hun sætter samtidig en ære i at dele sin erfaring og sin begejstring med den næste generation af ledere, som mentor for i værksætter, som bestyrelses medlem i start-ups, eller som opleksholder og inspirationskilde for landstudierne. Hun er meget optaget af at give tilbage til samfundet. I dag siger vi på Aarhus Universitetsvejne, tusind tak for indsatsen, som et synligt bevis herpå modtager vores æresalumne Unika Glasskolen, bag mig som er lavet af kunstneren Tobias Møld. Minne damer og herrer, Aarhus Universitets æresalumne 2019 er Marianne Dahl. Kære Marianne, jeg ved, at du faktisk var på Aarhus Universitet for ganske få uersiden, hvor du holdt et oplevelse for blomsten af Danmarks ungdom på vores fakultet Aarhus BSS. I dag er det nok snarere blomsten af Danmarks noget tydeligere ungdom. Du skal tale for, men jeg håber ligevel, du nu vil indtage scenen og sige et par år. Jeg tager den bare her. Tak. Da jeg første gang satte min ben her på Aarhus Universitet i september 1993. Præcis 30 år senere, en sidste års æresalumne, Ulrik Federsbil, der så være den meget anderledes uden den gør en dag. Sådan startede Ulrik hans tale sidste år, og sådan ville jeg også starte min i dag. For de på samme måde, som Ulrik kunne gennemgå, hvordan underingspolitikken og diplomatiet havde udviklet sig med løgnets hast i de 56 år, så har mit fald været påstående for teknologi og ledelse udviklet sig endnu hurtigere de sidste 26 år. Jeg fik min første computer i 1,365 i forbindelse med netop med en studiestart i september 1993. I 1997 var jeg de tre unge mennesker, der mød tog briserne før på et ydlandsophold i forbindelse med min kandidatuddannelse. Det var i San Francisco, og i den forbindelse fik jeg mit første e-mail-account. Jeg lærde også at hålle til at melde programmerer i markedsføring, og det var noget anderledes med den nationale økonomie med Nina Smidt, og organisation af ledelse med Niels Vilmos hjemme i Orhus. Ingenhed 99 dimenterede jeg så herfra og startede som management consultant. Det var min generations absolute et ydstandses, eller ikke ydstandse, man arbejdsgiver for nye klikket kandidater. På samme måde, som det for generationen før havde været centraladministrationen, og den unge generation i dag nu er tech-start-ups. Her lærde jeg hurtigt at optimere værdi for actionærende og omsætte alt det jeg havde lært på ydstandsesinstitutionen til prakset. Men der skete også noget andet. Jeg fik min første mobiltelefon i 99 på 20 år siden, ret præcis næsten på dator 20 år siden i dag, i hvert fald i september. Det var nok i 32, og det er faktisk til dator stadigvæk den mest succesfulde mobiltelefon nogensinde produceret. Så gik der på, og jeg skiftede senere til TTC, og i 2006 havde jeg i 32 år fået ansvaret for vores erhvervmobildivision. Og vi havde mange ret seriøse og svære workshops og dialoger omkring, hvad skulde danske virksomheder dog brugte mobildata til. Og vi begik den gigantiske, strategiske brøgler, som heldigvis ikke var alene om alle tilselskaber i Europa gjorde det. Vi gav mobildata gratis med et mobilvøjsabdomang. I 2006. Gigantis strategiske brøgler. Fordi herfra der gik det hurtigt med 3G-netværk, iPhones og sociale medier. Jeg fik min første Somie-oplevelse i 2008, hvor jeg fik en Facebook-account og en LinkedIn-profil. Senere hen i 2011 fik jeg en Twitter-profil. I 2010 fik jeg min første iPhone, og de tænkte mig med til at accelerere det. I dag arbejder jeg med noget af den mest avancerede teknologi, kunstig intelligens og augmented reality. Og det bruges til så forskellige ting som kundeservice, energioptimering og kurgiske indgrib, indenfor levedenskabet. Der er ingen tvivl om i dag, at kunstig intelligens er stærkere end menneslige intelligens til alle former for mønstergenkendelse. Og når vi taler mønstergenkendelse, så mener jeg alle former for mønstergenkendelse. Det er mønsterer i lyd, i billeder, i bevægelser, det findes i havestrømninger eller strømningerne i havet. Det findes i kafemaskines lyd, det findes i biler, i skipe. Og kunstig intelligens kan derfor være med til at afgøre om en person, der ringer til 112, har fået en blødpropp eller ej, ude for rydmen i det, der bliver sagt. Men faktisk også, om kvinde har ægløsning alt efter, hvor lys eller mørkens stem er. Og til om, da en naturkatastrof på vej, alt efter bevægelsesmønsterne på skyerne og vandet. Og hvis kunstig intelligens er så meget stærkere end menneslige intelligens til lige præcis mønstergenkendelse, så stiller det også helt nye krav til fremtidens kandidaterne og kigger i salg på de tre unge mennesker dernede. Og dermed også til udviklingsinstitutioner som Aarhus Universitet. Kandidaterne skal være stærke på kreativitet og empati og ja, jeg tror ikke i undgår teknologiforståelse lige meget værdigst læser. Hvor de første tre industrielle revolutioner, primært automatiseret og overtog manualt arbejde, så har den fjerde industrielle revolution, som vi i dag sidder i, meget mere fokus på at overtage traditionelle administrative, men også akademiske arbejdsopgaver, som analyser, oversættelses og vidensøgning. Jeg vil slutte med at tage universitetet på helt samme måde som Ulrich sidste år, både for min uddannelse og for den meget, meget fine hædresbevisning. Jeg må faktisk sige en lille smule nervøst i dag, fordi på en måde, så er jeg ikke rigtig topdirektør, men bare sådan en ung studiene fra Skiu, der går ind i den her stag. Så min 20-årsabaring forsvandt ligesom, da jeg kom til at sidde her på første rejkører, og jeg identificerede mig egentlig mere med de tre unge mennesker end min allerateratisfire. Men jeg forstår, at jeg har fået prisen i dag også fordi jeg blandt andet er rollmodell for kvinder og alle ældre, og det er faktisk et forhold, jeg har haft sådan en ambivalent nedgæmne ordne. Der var ung, der orkede jeg simpelthen ikke den der ligestellingsdebat, jeg synes den var for ældre. Men det er stort ældre, at jeg selv er blevet, det er stort mere, at det blevet tydeligt for mig, at vores samfund er dyftforangret i nogle kunstbiasis og at vi derfor har behov for rollmodeller. Og jeg brugte rigtig meget tid på, at jeg var 25-35 på at bekymre mig om, hvordan jeg skulle få karriere moderskab til at hænge sammen. Og da jeg var 35 blev jeg heldigvis mord til liv og storm, som i dag er ti, og det er dem, som jeg mest af alt kan takke for at stå her i dag og være den, jeg er. Nogle takker deres frælder, jeg takker om min bør. Tak.