 Min navn er Maranne Dahl, og jeg er direktør for Microsoft Seller Marketing i Vesteruropa, som dækker 14 markeder, og derudover er jeg mor til Livestom på 10 år. Jeg var et meget videbegæreligt barn, da jeg var 10-12 år, så havde jeg læst det hele verden til Storien, for eksempel Lexicon 25 ben. Jeg sad at læse det sådan fokus de der små billige Lexicon om aften, hvor jeg læste alt om fra alger til ballettrænne til frimærker til jordtyper. Så bare sådan en sude alt viden til mig, og det tror jeg egentlig også, da jeg så kom på universitetet senere, han da fik min videnbegærlighed måske mere en retning. Jeg tror, det var det, det gav mig at komme på universitetet i min folkeskoltid og i min gymnasietid, der var der sude jeg bare alt viden op til mig. Og da jeg så kom på Borgs universitet, da fik jeg en præning og en retning og fandt ud af, at man kunne bruge viden til at påvirke med, til at sørge indflydelse med, til at få andre med. Så jeg tror, at universitetet gav mig den der, at retningen, at man kunne bruge viden til noget. I dag kan du sige, der er typisk to agendaer som Microsoft og som jeg som person, de som har engageret sig i. Den ene er det her med, hvordan kan vi bruge teknologi til at sikre velfærd i fremtiden, og så sikre det i en verden, som er betydet på de demokratiske principper, som vi har bygget op på indtil videre. Og den anden er det med at sikre i et mangfoldigt arbejdsmiljø, men egentlig også verden som sådan. Til det, der stiller jeg jo en masse viden til rådighed, både viden, jeg selv har tillegnet, som er også den kæmpe vidensbaser, som jeg repræsenterer via det, at jeg repræsenterer Microsoft i de her markeder. Det har overrasket mig, hvor meget det egentlig har betydet for mig, at få den her æresalumne på Osus universitet. Jeg har været så heldig og dygtig at få en række, så den priser og udnævner min karriere, og den her er nok en af dem, der har betydet allermest for mig. Og jeg tror det er fordi, at den rækker så langt tilbage tid. Det er 20 år, som jeg dimenterede for Osus universitet i år. Og hvis man dengang havde fortalt mig, at jeg ville få det her om 20 år, få den her anerkendt, så havde været rigtig stolt. Og derover er det også noget, man kan ringe til sine morer og fortælle, som hun faktisk kan forstå og også blive stolt af. Det er der så meget andet, at det er jeg gør og oplever, som ikke har den samme relevant. Jeg har haft lidt en rejse omkring det at være roligmodell, da jeg støtte på det første gang, hvor nogen ville interview mig eller give mig en anerkendt, så som for eksempel sådan en alumnipris her på Osus universitet. Der var jeg meget modt og tænkte, at jeg ville jo ikke være en roligmodell, og det skal jo ikke dreje sig mig, og jeg skal jo have de erkendligheder, jeg får på grund af mine faglige prestationer. Men jeg måske, jeg har skiftet lidt blik på det, og har besluttet mig for, at det vil jeg godt. Jeg vil godt vise både yngere og ældre og kvinder, at man godt kan være mor, og man kan godt være diaktør, og man kan godt være aktiv i samfundsdebat. Man kan godt have en masse ting, ligesom mænd altid og kunnet. Man behover ikke at gå på kompromis, men man kan godt få det hele. Og derfor har jeg besluttet mig for, at jeg vil godt være roligmodell, og tror, at ved at vise det som en mulighed, så er der også nogle yngere og ældre og kvinder, som måske også vinder det lettere. Så mit råd, det er at just do it.