 Mi je Jako Pujenna, jazim koreograf, dansev, in filmakor. Tako je praktačne vsega vsega vsega, dansev, in vizualne vsega. Znamenje, da bomo vsega vsega vsega vsega vsega vsega. Vsude je to, da je to, da postočim v terkne vsem, tukaj vzela se od tukaj z takimi zagravitvama, so boj našličen, darvino, kako vse nešto, da je to, da je vse nešto, vse nešte, da je to, da je to, da je vse nešte vse, da je stačne vse nešte vse, V težičnih mora ste priključati skupovite in izgleda naredne konflikovate in se, ko se priključa in izgleda in izgleda in priključa, kako se priključa in izgleda, kako je vse priključa in izgleda. Naredam se priključa in povedam, da se priključa in izgleda. te damel, biliyor so pro separated music, that generates a sort of an parrot environment with anologic synthesizer. So this parallel is the base of the piece. In the museum we can have a different approach to the viewers, of course performance as of ever time and really expand this choreography in moduč, ker je koreografične moduče, kaj je danes zelo potrebno vse moduče, kaj je danes zelo potrebno vse moduče. Zato je od njih ondulečen, ker danes zelo od njih ondulečen, kako je všeč in zame, zato je ondulečen, kako je zelo potrebno, da je zelo potrebno, V štih, da je to človek, ki bo vseh dobrojevače. In je to, da se zelo zelo, da je to vseh, pa vseh, da se treba brzina in prišla, in da je legoj vseh, ustoji je to, da je to legoj, in da je zelo, da je muzik, da je danes in zelo, da je zelo, kaj je olaj, ...zato, da ta ročneč je nekaj, da je nekaj, da se pravimo... ...zapravimo stvari, da se dela presepcija nekaj, ki se vedimo.