 Når som du har hørt om hvorfor og hvordan den europeiske unionen blir til, lurer du kanskje på hvordan så mange land klarer å samarbeide og ta avgjølser hver eneste dag. Se for deg klassen din. Hvor mange elever er dere? Husivland er med i EU. Kanskje like mange som i din klasse? Det er ikke så rart at det til tider kan være vanskelig å bli enig om noe alle er fornøyd med. Eleverneklassen kan nok være uenige om hva som er rett og galt. Eller kanskje de føler de ikke har nok kunnskap til å uttale seg om et bestemt område. I en klasse er det ofte sånn at noen oppfattes som sterkere enn andre. Og dermed har mer nokt. Kanskje noen må løse konflikter når enkelt personer ikke føler det som allerede er bit bestemt? Innan EU er det egentlig ikke så veldig anledes. I den belgiske hovensdagen Brüssel, som ofte blir referert til som EUs hovensdag, diskuterer regjereingssjefene fra de ulike landene tema som anvår de, og de kommer fram til fædlesbeskyttninger om hvordan de best kan samarbeide i saker som ikke kjenner landegrenser. Det kan være alt fra klimaendringer, flykningstrømmer til syktomspandemier. Det er ikke bare regjereingssjefene som drar til Brüssel. Også de andre ministerne i medlemslandene drar dit for å diskutere saker som nettopp de er ansvaret for i anlandet sitt. Det kan være tema som fiskekvoter, transportovergrenser eller ren luft. Ministerne kan ikke lage nye regler alene. I flere saker er de avhengig av støtte fra medlemmene i det europeiske parlament. Så mange som rundt 450 millioner EU-borgere fra medlemslandene, velger representanter til det europeiske parlamentet hvert femte år. Og valg er, som dere vet, veldig viktig i et demokrati. Representanter sitter ikke passeret sammen med sine landsmenn, men representanter som har lik politisk tilhørerhet med de. Det europeiske parlamentet har som sin hordgave og vetallover som skal gjelle i EU. Før ministerrådet og det europeiske parlamentet blir enige om en ny lov, får de et godt gjennomvareda lovforslag fra den europeiske kommissionen. Kommissionen består av en kommissær fra verkt land, men de representerer først og fremst felleskapet og skal i vareta EU som helhet. Hver kommissær har ansvar for sitt bestemte område, som for eksempel energier eller helser. Nye lovvar er vetatt, så er det kommissionen som kontrollerer at alle medlemslandene faller de nye reglerne opp i praksis. Hvis medlemslandene ikke faller lovvarne, kan EU-domstolen ilegge dem straff. Nå vet du hvilke aktører som er de viktigste og hvordan beslutninger tas i EU. I en senere video vil du få vite mer om hva disse beslutninger betyr for deg og hvordan de påvirker deg i din verda. Nå skal vi se på et spørsmål som en stadig kompetet bak til i diskusjon om EU. Er avgjøresene i EU egentlig demokratiske? Vi har allerede nemt at EU-sborgere velger sine representanter til Europa-parlamentet. Men fra ulike halv blir det likevel hevda at det er et demokratisk underskudd i EU, blant annet fordi valgdeltagelsen er lavere ved valget til EU-parlamentet, med de nasjonale valgarne, slik som stortingsvalg i Norge. En årsag til den lave valgteltagelsen kan være at folk kan liten tro på at Europa-parlamentet faktisk kan beslutte noe som betyr noe for deres egen verda. Og de har kanskje rett i det? I noen tilfeller, for eksempel med utnevelse av medlemmer til EU-kommissionen, så er parlamentets makt faktisk begrenset. Et annet kanskje viktigere poeng er at det ikke finnes et europeisk folk, men felles identitet. Så det er kanskje ikke så rart at de nasjonale interessene blir ansett som viktige og mer betydningsfulle enn de europeiske. Hva mener dere? Hvor sterk er de europeiske interessene i forhold til de nasjonale? Hva er hovedforskjellen mellom de valgtere representanter i Europa-parlamentet og de ulike nasjonale forsamlingene, som for eksempel Stortinget? Kan du gi noen synspunkt for og imot påstanden om at EU er et demokratisk system?