 מדינת היהודים הקדמה This is a LibriVox recording. All LibriVox recordings are in the public domain. For more information or to volunteer, please visit LibriVox.org Read by Omri Lerner, Jerusalem הקדמה לספר מדינת היהודים מעט בנימין זהב הרצל הרעיון שעליו אדבר בספרי זה הוא ישן נושן, לחונן ארץ מושב לבני ישראל. מכל מלא רוך הבטבל נשמעות תלונות על היהודים, ולכולן יתעורר הרעיון הנרדם הזה לתחייה. לא מחזה שב ומקסם כזה וכזה. לדבר הזה, יסימו נעלב קוראי ספרי זה לפני קורם אותו מהחל ועד קלה. לא מיליבי אני בודא את הדברים על כל הקורות אותנו משנות דור ודור. אף לא את דברי האמצעים להיטיב אחריתנו. החומר הדרוש לתחליט הבניין שאני מתאר לנגדנו הוא ווידינו נתפסנו. לא נעלם הוא מעיני איש. וכל מי שרוצה לקרוא את הדרך החדשה הלזו בפתרון שאלת היהודים בשמה הרעוילה לא יוכל לחנותה בשם דמיון כזה, אך ייתן לתואר השערה בלבד. קודם כל עליי להוכיח כי הצעתי איננה מקסם כזה ואי אפשר לחשוב אותה כאוטופיה. ובזאת עשיר מכשול מדרך השופטים הנמארים לבלי בהלו להוציא משפט שב. הן לא לכלימה יחשב לאיש גם בחוטבו אוטופיה, אם רק בעוות האדם יסודתה. ואף גם זאת, לוחפצתי לתת לפני הקוראים רעיון כזה מונת סיפור מושכת הלבבות שאין דרכם של בני אדם להרבות ולדון עליו, כי אתה ראיתי משנה ברכה באמה להספרותי. אבל אוטופיה כזאת שאנחנו עסקים בה איננה נעימה ביותר לכך הקורא כי שער האוטופיות שנכתבו לפני תום הסמורוס ונשנו ונכתבו אחריו. אצב היהודים בארצות השונות הנה הוא בכלל כאשר איך זה לי אני נורא ומבהיל, עד כי למותר הוא להקדים לספרי זה שיחות תפעילות ולהג הרבה. בואו ראה מה בין הצעתי להצעות אחרות שקוראים להם אוטופיה. ניקחנו למשל אחד הספרים השר זכה לשם בשנים האחרונות הוא הספר ארץ אחרות, פריילנד, לדוקטור תיאודור הירצקה. הספר הזה כתוב ברוח דמיון אז וחביר, בדי איש מבני הדור החדש, הידע בהלכות כלכלת העם. אבל תוכנו רחוק מעולם ההוויה והעשייה, כי רחוק מאיתנו הקו המשווה בחדור הארץ שעליו קוננה ארץ החלומות ההיא. ארץ אחרות היא כמכונה הנפלאה רבת האופנים והיא דותיהם נחזות אופן בתוך אופן, אבל לא נוכחתי עוד לדעת עם תוכל גם להתנועה. וגם בעת השר אני רואה חברות נוסדות למען קונן ארץ אחרות הנה אני חושב את הדבר לסחוק. לעומת זאת יש בהצעתי הכוח המסובב והמניעה במציאות. את ידות האופנים והגלגלים למכונה שאני אומר לבנות אני מתאר אך כמו שהם, לפי אני יהודהתי וקוצר ידי, בתקוותי, כי יקומו אחרי בנעים ועד ריחלים גדולים וטובים ממני. הכול תלוי בכוח המעורר והמניעה. הכוח הזה הוא אוני היהודים. וכיוכל אדם להכיש במציאות הכוח הזה, בעניין זה עוד נשוב לעסוק בפרק שבו נדבר על דבר הסיבות המולידות את האנטיסמיטיזם. אני אומר כי הכוח הזה, עם נדע לתותו לחפצנו, רב הוא מאוד ויש בו כדי להניע את המכונה הגדולה, אשר תשיע בני אדם עם רכושם יחדיו ממקום למקום. אחת אלינו, תואר המכונה מהו. בקרב ליבי נוכחתי לדעת ככן הדבר, אף כיתר מידע, עם כל ימי חיי לא יחזיבני העתיד. יוכל להיות, כי העובדים הראשונים, אשר ייקחו חלק בתנועה הזאת, לא יקצרו ברינה הפרי המלם. אך גם בהתחלה יש כוח למדי להעיר בקרבם רגשי קודש ואושר פנימי של חופש ודרור. ולמען הסר מעל הצעתי את תואר האוטופיה, אכדל מהרבות דברים על ציורי האורה וצבעי ההפרטים. ידעתי גם ידעתי, כי בלאגי שפה ובלצון שלמה בכך, יהפכו פה ושם את תואר בניינו למשחית, מייסחקו עליו. כן, הגיד לי איש אחד מבני אמנו, אשר ידעתי, ולחכם לב, למור, הפרטים המיוחדים המתוארים כנמצאים בעתיד, הן אלה סימני האוטופיהם. ועולם שקר הדבר. גם יועץ הממשלה, הממונה על האוצרות, בבואו להעריך מראש את צורקי המדינה, יעריך את המספרים העתידים להיות, שהוא יודע לא רק מפי הניסיון משנים שעברו, או על פי השמועה ממדינות שונות, או מאיתים שונות באותה מדינה עצמה, כי אם יחלקל מעשהו גם על פי מספרים חדשים, שעוד לא בחנת ירגם, בכבועו למשל מיסים חדשים. מי שלא ידע זאת לא קרה ולא ראה מיימב הערכת צרכה של איזה מדינה. היתכן לחשוב הצעה חדשה בשלטון עוצר המדינה לאוטופיה, גם בדעתינו מראש, כי לא כולה תצא לפעולות ידיים, ולא זאת בלבד אני דורש מעט קוראי ספרי. הנני דורש מעט החכמים והמלומדים לחזור ממשנתם אשר שיננו להם רבותיהם ולפנות מקום במחשבתם למושגים חדשים. והמתוקנים שבבני אמינו אשר עבדו עד היום עבודת אמם באמונה ויעמלו למצוא פתרונים לשאלת היהודים, הימה, הכווה, יבחכו לדעת, כי דרכה משר בחראו להם עד כה, לא טובילה מלמטרה, ולא יוסיף הוא לחלות כוחם לריק ולאפס. בנוגע לביאור כל פרטי הרעיון, אך אחת ירטי. אם אמנה מתארת כל העתידות מפורש ובער היטב, יהיה בעיני כל כאינו מאמין באפשרות צייתם לפעולה. ואם אגיד, כל זאת בהחלט גמור, יחשבו לי לחולם ובעל הזיה. אשר על כן אמרתי, הנני מאמין באמונה שלמה כי הרעיון יכול לצאת לפעולה, אם כי לא ארהיב בנפשי עוז להחליט, כי הצענתי אני לא תקבל במשך הימים גם צורה אחרת. מדינת היהודים היא בכלל דבר שהשעת צריכה לו ועל כן, עתידה להתקונן. כל זמן שברעיון הזה יעסקו אך יחידים ממאתים, יהיה לסחוק. אך אם רבים מבני אמנו יסכימו לו, יעסו במועצות ודעת ולא יחבד מהם הדבר לעשותו. ברובות אוהבי הרעיון יגדה לרכו ואולי יבוא ויפיצותו הדור הצעיר. דור צעירי בני אמנו אשר דרכם, נסתרה ומלאה חד חתים ואשר יוכלו לקוות כי בארצם החדשה יזרח להם שמש צדקה להשיב להם כבודם וגאונם, או שרם וחופשם גם יחד. כשאני לעצמי איך שוב כמילה תחובתי בהביעי ספרי זה בקהל. אולם, עוד אפתח שפתי אם יתקוממו לנגדי אנשים בעלי דעה או אם יהיה מוכך להשיב על השגות שלוש ארטין מראש וללמד את טועם בינה. השגיתי במשפטי על מצב הדברים אם חשתי לנבי עתידות אשר כמויהם לא היהוד הטרם נמלאה שעת צרותיהם של ישראל הווה ונראה ואנו בעצמנו תלוי הדבר אם לאטתה יראה הספר הזה כסיפור בדוי בעלמה. אם דורינו איננו מוכשר לכך יבוא דור אחר נעלה וטוב ממנו. היהודים החפצים להיגאל יבואו אל המנוחה ואל הנחלה ופרי מעלה להם יוכלו. סוף, ההקדמה בספר מדינת היהודים מעט בנימין זהב הרצל. פרק עלף בספר מדינת היהודים This is a LibriVox Recording All LibriVox Recordings are in the public domain For more information or to volunteer please visit LibriVox.org Read by Omri Lerner Jerusalem פרק עלף פתח דבר מדינת היהודים מעט בנימין זהב הרצל נפלא הדבר כי יש אשר מענשים העומדים ברום עולם העשייה ייבצר להתבונן איטי ולמצב הכלכלה של איזה עם ולשפות מיישרים לא נתמה איפה על החפץ, כי גם היהודים בעצמם יסעו על ספתם תמיד את הפתגם השגור בפי צורריהם ובזכות המערץ העובד את הדמת החוזתו ובלדר, הן טמנו לגבוע ברעב זאתי אחת הדאות אשר הועילו להבטנו להתיש את כוכנו וידיעת עצמנו ולראות בנו כל המראות והנגעים אשר אוהבנו מתפלים עלינו ובאמת, מה העניין בעלי הארחוזות אצלנו עם טיפשות הלב אין כאן הרי זו טעות, ילדות, אוראות, אורח לחשוב, כי הקניינים והנכסים שבעולם סובבים הלוך בשוב מבלי השתנות מדור לדור לא נחוץ הדבר כי נתעורר משנה ארוכה כאותו ריפ ון וינקל למענדת ולהכיר כפני הטבל מתחדשים לבקרים על ידי רכושים וקניינים חדשים שלא היו לעולמים ובדורנו, אשר המלאכה וחרושת המעשה הולכים בו קדימה מבלי מעצור לא יפלה גם מאיש היותר נבוב לראות בעיניו הקהות כניינים חדשים בכל אשר יפנה רוח הקבלנות עשתה ותכלל כול אלה כל עבודה שאין עם הקבלנות תעמוד תמיד על עומדה ולא תעבור את הגבול אשר ניבאול הראשונים יהיה לנו לעות העיקר איש השדה אשר לא זז עד היום מן המקום אשר עמדו עליו עבותיו והעבות עבותיו לפני אלפי שנים הצלחת כל מעשה הוא מפעל חומרי מיד הקבלנות באה ונהיתה הלכה פשוטה היא והיא דואל הכל שכמעט ניבוש לדון עליה ולו גם היינו כולנו כאשר יתפלו עלינו בדרך גוזמה רק קבלנים לשום עם כלכלי כאילו אל קניינים שאינם משתנים איננו נשואות כל זמן שלא יבצר מאיתנו לרקוש לנו חדשים יום יום יש לנו אמצעים לעבודה שכוחם נפלא בגודלו ופעולתם רבה בעולם התרבות למען התחרות עם עבודת הידיים לראה לה הם המכונות אמנם גם פועלים נחותים לנו למען הניע את המכונות אבל לתחליט זאת יש לנו אנשים די ועותר רק האיש איננו יודע את מצב היהודים ברובם של מקומות אירופה יכול להחליט כי היהודי איננו מסוגל לעבודה או כי נפשו בחלה באמל כפיים עולם לא ללמד זכות על היהודים באתי בספרי כי ללא הועלו רבים וכן שלמים כבר עשו זאת גם ברוח בנה וגם בהרגש הלב אחריהיות בדברים המסורים על השכל והלבב הן ככל קורה במדבר עם שומעיהם אינם מוכשרים להשיגם על בוריין ובהגיעה השומעים למדרגה כזאת הלאו גם אז הדרשות תהיינה למותר מאמין אני ברוח האדם העולה למעלה להסכיל אבל רואי אני את העלייה הזאת היא עושה דרגה לאט לאט אם נאמר לחקות עד השרתנוח גם על אנשי ההמון הוא החנחת והצדקה ששרתה על לסינג בחוטבו את ספרו נתן החכם אז יעבור דור אחר דור, גם שילשים גם ריבאים ואנחנו בציפייתנו נצפה אבל הנה רוח הזמן בא מעליו ומעבר אחר יחוש לעזרתנו הדור שאנו חיים בו הביא לנו מרפה בקניינים הנפלאים השרחשנו לנו בחרוש את כל מה עשה ועולם לא השתמשנו עוד בריחושנו זה לתואל את האנושות קראוי כל קצבי ארץ ואיים רחוקים נעשו לנו קרובים ובכל זאת עוד הצר לנו המקום לשבת בו כחיצים מקשת נאוף אתה בעוניות בצורות לעבור מים אדירים אשר לא שזפת המעין בימי מקדם מסילת הברזל תיישר לפנינו הדורים תעלה אותנו למרומי הרים אשר לפנים לא הרהבנו לעוברם ברגל במשך רגעים מעטים אנו שומעים ויודעים את כל הנעשה בהרצות היותר החוקות נגלו ונודעו אז בימים אשר היהודים סוגרו בחומות הגטו באירופה על כן, עוני היהודים הוא דבר שעבד עליו הכלך ולא מתנשכבר זרחה שמש ההשכלה לפני מאות שנים כי באמת לא הופיע רק ליחידי סגולה מאנשי הרוח לפי דעתי לא נברא עורך השמל ולבד למען העיר את בתיהם הספונים וחדרי מסקיעותיהם כי אם למען אשר נמצא לאור נוגהו פתרונים לשאלות האנושות על השאלותיהן תחשב שאלת היהודים שהיא אחת החשובות שבהן אם נפתור אותה נועיל לא רק לנו לבדנו כי אם גם מעל אחרים נקל על סבלם ועמלם שאלת היהודים קיימת ורק אישבער לא ידע אותה ויחיש במציאותה ירושת פליטאי לעמים המנומסים מחשבת ימי הביניים ועד היום אינם יכולים למרות רצונם להמיש צברם ממנה את גילוי דעתם ורצונם הטוב הן הראונו בהחלטה לתת לנו שיווי הזכויות שאלת היהודים קיימת בכל המקומות שבני אמנו יושבים בהם במספר רב ובאשר אינן עוד היום בוא תבוא לאחר איזה זמן לרגל היהודים הנודדים שמה הן תמיד פנינו מועדות אל המקומות שבהם איננו נרדפים עוד ובהחזינו בתוכם תחל להרדיפות גם בהם כן הוא הדבר ולא יחדל מהיות היותר נאורות וערץ צרופה תוכיח כל זמן שלא תיפתר שאלת היהודים באופן מדיני היהודים העניים נושאים איתם את האנטישמיות לאנגליה וגם לאפריקה כבר הביאו האדמא כי הבינותי את התנועה האנטישמית עם כל פרטיה שחוברו יחדיו הננים מבית על התנועה אבל ליבי לא ידע לא סינעה ולא פחד אדמא כי ידעתי להבחין עד כמה יש בה מן ההוללות הפרועה מכינעת הלם ההמונית ממשפטים קדומים הבאים בירושה ומתוך כינעה וסינעה דתית אבל גם ממלכת מגן שהמחזיקים בה חושבים להילחם בנו שאלת היהודים איננה שאלה חברתית ולא שאלה דתית אף כי היא סכינה להתלבש באחת מהצורות האלה שאלה לאומיתי אשר טיפתר רק אם נעשה אותה לאחת מן השאלות המדיניות שבעולם אשר ימטיקו עליה הסוד במושב הלאומים והאמים המנומסים יחד עם הנינו עם אחד בתום לבבינו להתערב בגויים שכיננו בכל מקומות משוותינו ולהיות כמוהם לבלי השאר בידינו מכל השר לנו רק אמונת אבותינו בלבד אך דחו אותנו בשתי ידיים לשב נעמול תמיד להיות אזרחים נאמנים ולפעמים גם יתר על עמידה לשב נקריב חלבנו ודמינו ככל יתר אמא הארץ לשב נתמצ להרים קרן ארצות משוותינו בחוכמות ומדעים ולהרבות כבוד אושרן במשחר וקניין בארצות מולדתנו שבהם אנו יושבים זה מאוד בשנים נחשבנו לזרים לרוב גם בעיני אלה אשר אבותיהם עוד לא נחזו בארץ בעת השרבותינו אנחנו כבר נחזו בה מיהו הזר בארץ יחריה הרוב כל דעלים כבר תעמים ביחוסם אי של רעיהו כשאני לעצמי בתור איש פרטי בלי כל משרה אינני מבטר אף על משהו מן המשהו מכל הזכויות הראויות להינתן לנו אבל במין הגוש לעולם כשהוא נוהג אתה ועולם אחרי עדן ועדנים יד הכוח גוברת על המשפט הנה ככן נעמול לשב להיות אזרחים נאמנים כהוגינות עם אשר נעלשו לנוד ולנוע תלו רק ירפו ממני אבל אדמי כי לא ירפו ממני הלחץ והרדיפות לא יוכלו לנו לחלותנו אין עם בתולדה שרמסה וסבל צרות ומצוקות כמונו עולם רק את הנחשלים אחרינו הביאו הרדיפות והגזירות הראות לידי בגידה בעמם והיהודים אשר לבם אמיץ בגיבורים יתעוררו לשוב אל חק אמם בכל עת אשר יחלו להציג להם כמחזה הזה ראינו כעבור אך זמן מצער לחופש היהודים כי הגדולים בעלי החון והרוח שבנו מהרו לשכוח את צור מחצבתם ולפנות עורף לאמם ברבות הימים שבהם נראה טובה הרבה נתבולל בכל העמים כי לא לחרפתנו נתבולל ויועץ הממשלה חושב להואיל לעמו על ידי טערוב את הגז היהודי עליו לדאוג רק להיטיב את מצבינו המדיני ולהרחיב את צעדנו אבל גם ביד איש כביסמורג לא יצלח הדבר הזה הן עמוק מאוד היקוש שורש בלב העם הסינאה ומשפטיו הקדומים נגדנו החפץ להכיר זאת יתנה אוזן קשבת לכל הגה היוצה מפי העם המשיח לפיתומו ההגדה והמשל מלאים סינאה ומסתימה לנו העם הוא אמנם כמו ילד גדול אשר נוכל לחנחו על פידר כו אך לחינוך כזה דרוש זמן כביר מאוד ואזרתנו ממקום אחר בעיניות הערכה שרמרתי ההתבוללות לא רק בדברים שבחוץ כגון מלבושים ובאיזה דרכי החיים במנהגים ובלשון כי אם התדמות גמורה ברוח ובמחשבה התבוללות היהודים תוכל להיגמר רק על ידי ניסועי התערובת בכל ארצות משוותיהם אבל נחוץ לזה גם הרצון והתשוקה בלב רבים והמדינה המרשים ניסוי התערובות לבלי הועילה מה הלימבירלים באונגריה השחקיקו חוק כזה טעו איפו בחשבונם כי הנה לא ארחו הימים להלכה החדשה הזאת בתורת הניסוין ואחד המקרים הראשונים הפיץ אור בהיר עליה איש יהודים אומר נעשה לו אישה מבנות ישראל אך המלחמה של פרצה והחוק חדשה זה הרבטה עוד יותר להרחיב את הפרץ בין עם הארץ ובין היהודים באונגריה והרע לרעיון התבוללות הגזע יותר מאשר הועילה להרחבתו הממשלה החפיצה בחיליון היהודים על ידי התבוללות גמורה רק דרך אחת לפניה להייתי את מצבא מקלקלי לבל יהיו נוכרים בפני עם הארץ כאז יוכלו להבליג על כל דעה קטומה נגד היהודים כדבר הזה אנו רואים במשפחות המיוחסות אשר ניסועי התערובות רבו מאוד ביניהן משפחות ההצילים מאמא הארץ אשר הודן פנה לעת זיקנתם תחזקנו עמודי יחסן הרופפים בעזרת ממון היהודים הבאים להיחסות בצילן ולהיבלה בקרבן ומה דמות נערוך למחזק הזה לו היה נפרץ גם בתוך המשפחות הבינוניות שרק אליהן שאלת היהודים נוגעת יען כי היהודים הנעם אמ החי במצב בינוני באסות היהודים חי רב כזה תהיה ידם על העליונה גם בכל ענייני חייה הכלכלה כאשר יתפלו עליהם גם אתה בשקר ואם עוררו היהודים קינעת תהמון ותגרת מדון בפיצור הריהם על אחת כמה וחמה שגדולה ועצומה תהיה הקינע אם יוסיפו עוד לעשות חייל ולהרבות עון ועוצמה התנאים הדרושים לתמיעה גמורה לא יוכלו איפה לבוא להתקיים כי הרבים והעצומים לא ייכנעו לעולם תחת יד המעטים והבזויים כוח ללכם גם בכלם מלחמתם של הראשונים ועל כן, הנני חושב את תנאת היהודים גם בדרך הזאת ללא אפשרית בארצות שבהן גדלה מאוד עשינה לבני אמינו יעמינו לי ויודו לי דבריי עולם, בארצות השר לא הורה עוד מצב אחינו כל כך יחלקו עלי רבים ורק אחרי ישר תבוא גם אליהן הראה שעת פתאום יעמינו לי ובכל אשר תאחר האנטי שמיות לבוא כן תרבה וכן תחזק בתפרוץ בשעון וקצף תנועת היהודים הנודדים למקומות שבהן הנם מקווים למצוא מנוחה ומרגוע קינת המפלגות ההולכת וגדלה גם לאכינו היושבים שם לבטח מכבר כל אלה תתאחדנה להרבות המבוכה והגדיל מדורת השנאה ופעולתן רבה להרה ולהשחד משפטי זה נוסד על ההיגיון הישר ואינו צריך לראיות ובהגידי את משפט הצדק הזה בלי מסופנים העיר עלי בלי ספק את חמת איכי בני אמי החיים בטובה אם יש בין אלה אנשים אשר אך טובתם לנגד הניהם מגיעים רק לשלום עצמם וחוששים להפסד ממון וחסרון כיס את אלה התאב מאומק ליבי ולא אשעה אליהם אל ליבנו נוגע אך דבר המאוניינים והניגשים אבל מראש הנני בא לפשט את העקמומיות ולהוציא מליבם כל מושג שב ותפל למען ידעו ולבנו לא יסבלו אף נזק כלשהו בצאת הצעתי לפעולות ידיים ועל כן הנני לתאר משפטי הקניין והרחוש בפרטות ואם לא יצלי אחר העיון לצאת לפעולה הן לשב יפחדו פחד כי אז הלא יהיה העולם כמן הגונוהג אמנם גדולה היא התענה כי הנני נותן יד לצוררנו להתעולל בנו באומרי כי אמן אחד אנחנו וכי עצור בעד התבוללות במקום שכבר יחלה ומבטלה למפרה באשר התידע להיות אם בכלל יש לאל יד איזה סופר לעצור ולבטל דבר התענה הזאת הגיעה ביחוד מערת סרופת אמנם גם עם מקומות אחרים תבונה השגות כאלה החינני להשיב ראשונה ליהודי סרופת יען כי ביניהם רב מספר המתקומם עם נגדי בכל הכבוד בהיקר אשר ירחש לבי אל הפרט בין שהוא איש יחידי בתור מחוקק, חרש וחושב הוגדעות ושר צבא ובין שהוא קיבוץ פרטי של איזה קיטה תולדית שאנו קורים לה בשם עם בכל הכבוד אשר ירחש לבי אל הפרט אני מצטער על חיד לא מהיות כל החפץ לחדול כל היכול וכל אשר ניטל עליו לחדול מהיות טוב לא שלא יהיה החקיבוץ הפרטי של אמינו אינו רוצה ואינו יכול לחדול מהיות וגם עוד לא ביומו אינו יכול הן כל צורי רבי בחוץ מחריכים אותו להעשות עגודה אחרת ולהיות לעם אחד אינו רוצה כזאת ראינו ונבחך לדעת במשך אלפיים השנה שנות תלאות ונדודים לאין מספר וכי לא בא איתו להיות קלה ועובר מן העולם זאת הנני להוכיח גם אני בספרי אחרי שכבר יעידו על זאת לפני רבים מפני אמי אשר לא נועשו מהתקווה לחיות ולהתקיים ענפים רבים ייבולו יפלו מהלנו אכגזנו חי וקיים לאד אם יתנגדו איפה להצעתי החדים מיהודי צרופת או גם כולם בחושבים ככבר התבוללו באם הארץ אשיב להם בקצרה לא להם לחוות תאה בעניין הזה צרופתים בעלי דת משה גם טוב הדבר אבל העניין הזה נוגע רק ואין לזרים לענות בו אך בכלל לא תוכל פנועת היישוב שאני מעוררה להסב שום נזק להצרפתים הישראלים ולא להם התבוללים בארצות האחרות ונעפכו כי עוד תועיל להם כי אתה לא ייבצר מהם למלאת תפקידם הציביוני לפי דברת דרווין ולהתבולל בהשכת ובבתך אחרי אשר יסתם והאנטישמיות תדום לנצח רק עזיה אמינו בהם וברצונם הטוב בפנותם עורף לארץ אמם החדשה משטרה והליכותיה הטובים ובהישערם בארצות מושבם והתועלת שיציאת היהודים עתידה להביא להכינו המתבוללים תגדל פשניים מאשר תועיל לאם הארץ הנוצרים מפריקו מעל צברם עול אחיהם המדוקאים והנענים הנעים ונדים מעיר לעיר ומארץ אל ארץ ומצפים להישועתם אתה יכולים רק צוררינו להתמרמר על העניים האלה אשר יפרצו לבוא לרצם והילו על היהודים האשירים לשום יד לפיהם ולחשות אף כי הנודדים הם למסר רק עליהם במסתרים הן תבקי נפש המתבוללים על זאת ורק מעשה חסד וצדקה שונים יקלו להם מעט וישאפו רוח אשר על כן הם מרבים לייסד חברות לצמיחת יהודים נודדים הפחפח וזר הוא הדרך הזה וראוי לזכוק עליו לולי נגע לקשי יום ועניים מרודים חברות כאלה הנה לפעמים לא רק לטובת היהודים גם לרעתם רק את העניים שבנו יבדילו והם מהרו להרחיקם חיש מאיתנו מרחק רב אבל יהיו להם לפוקה ועין בוחנת תוכל להכיר במעשה גועלנו ומושיעינו אלה כי אוהבנו הם אנטישמים יהודים אך גם הניסיונות האחרים אשר ניסו עד כו יחידי סגולה מן המצויינים שבהמנו לחונן מקום מפלט לאכינו אכתיעו את המטרה ובכל זאת אוהים הניסיונות לשום עליהם לב רחוק ממני הרעיון לחשוד את פלוני או עלמוני במחשבת פיגול כי היה כמצחק כי הריץ היחד או משנהו את אכינו העניים לצחק לפניו כאשר יריצו העצילים את סוסיהם המתחרים לפני הם אין להעלות על הלב רעיון שכזה בשעה שמצבנו נורא ומבהיל כל כך מהראו איפה לשום אלב כי הניסיונות האלו בראשיתם המצערת הורנו הלכה למעשה ברעיון האישוב ואף גם זאת כי מתוך חסרונותיהם אנו למדים איך להתנהג בווענו להוציא את הרעיון כולו לפעולה ואיך ניתן לפעולותנו בסיס חזק ונאמן אמת נכון הדבר כי במאס הראו לנו הניסיונות האלו לא לבד במשא היציאה הזאת עלולה להביא איתה את האנטישמיות ולטעת אותה במקומות חדשים אך גם הרפיון וההתרשלות גרמו להם לרוב אחינו לעמוד מנגד כמתיאשים ולבלי האמינות בכוח אמינו אם יצלח למעומה את היעוש בהספק הזה נוכל להוציא מליבם של בעלי דעה ההוגים יושרה ואומרינו כי את אשר לא יכולנו להשיג על ידי הראשית המצערת ההיא נוכל להשיג על ידי מפעלות ומעשים גדולים המפעל הקטן יזיק על פי הרוב בא במידה אשר יביא המפעל גדול הערך תועלת רבה לי מאוד ואוניאץ' לא תשות בנחל קטן וצר ולמנהר שאליו ישתפחו ממהנחל הולכים לאט גם ציעים אדירים ואוניות ברזל מוצקות יעברו אין לאל יד איש וגם כל הונו לא יועיל להעתיק עם שלם ממקום למקום רק העידיה תוכל לעשות כזאת והעידיה של הישוב על רבת אונים ועמיצת כוחי במשך ימי גלותם האפעילה כחשחת ליל לא חדלו היהודים מלחלום את החלום הנשגיו הזה לא פסק פיהם ליקרו ברגש לשנה הבעה פירושלים אתה הגיע העת להעות כיבה החלום ויהיא לעידיה בהירה ומעירה כאור יומם לתחליט זאת נחוץ למחות הפיים מעל לוח לבינו כל מושג זר והפכפך כל דענו שנה ובלה מרוב ימים כהנה, כתנה המוח יחשבו את התנועה הזאת לייציאה שלי מה מעולם התרבות וההשכלה הל מתבר שממה אך שקר דבר כל יקרה של היציאה אינה אלא מול לדת התרבות כאור ידינו למדרגה השפלה כי אם טובי לנו בדרך העולה למעלה להסכיל לא נשוב לבנות לנו בתי חמר כי אם בתים טובים ויפים אשר נשב בהם לביתך לא נשכית טובינו וסגולותינו אשר אחה שלו לנו כי אם נשתדל למצוא בהם חפץ ומועיל לא נעבד זכויותנו בידינו רק נרקוש לנו זכויות טובות לא ניפרד מכל דרכי חיינו החביבים עלינו כי אם נמצאם גם שם לא נעזוב את ביתינו הישן בטרם נבנה לנו בית חדש רק אלה האנשים יעבו לפנינו חלוצים אשר יקבו להיתיב שם את מצבם הרע ראשונה יצאו הנועשים מכל תקווה אחר ילכו העניים שבנו ואחרי הם בעלי הרחוש והעשירים לאחרונה עיסו הרוברים ראשונה ילכו בעבודתם הלוך ועלו למדרגה גבוהה עד בו שמה המשפחות בנות שער הסדרות היציאה היא איפה תנועת הקיטות בהעלותן למעלה ובצאת היהודים לא תגדל המבוכה פרץ וצבחה לא יהיו בארץ והאזרחים הנוצרים יגיעו על רוב שלום הם היקחו את העת מקום היהודים ומסרותיהם והשטף ילך לאט לאט והחילות תסוג גם האנטישמיות לאחור היהודים יעזבו את הארץ קרעים מחובדים ובשוב אחדים מהם לאחר איזה זמן יקבלו בכל הארצות הניאורות בסבר פנים יפות והתנהגו אימם קשורה וכמשפט הגירים הבאים מארצות אחרות אף לא בחיפזון ובמנוסן את זה כי אם במערכה ובמשטר נכון ומאשר על פידת הקהל על התנועה להיזהר מעבור חוק עוברית עמים ולא זה בלבד אלא שהיא תוכה להתקיים רק עם הממלכות שיש להן חפץ בה ימשכו החסד וחלום אין אנו חסרים עד תוהרותה של הידע וועד כוכב ייכולתה לצאת לפעולה האריבים האלה הם הוועד המוסרי והוועד הפועל השונים זה מזה בתכונתם ותעודתם לבד מוסרי כזה אשר דבר אין לו עם עסק עם הקניין והנחסים החשוב את החברה סוסריי טיוב ג'וז ומשנה הוא הוועד הפועל המחלקל את עסקי הנחסים היא החברה ג'ויש קומפני החברה היהודית היחיד הזה יעז לקבל על השכמו משרה גדולה ונכבדה כזאת יחשב בצדק לשוגה או משגה ולם על יושרת הוועד המוסרי וחוונתו הרצויה תעדנם עלת רוח חבריו ותכונת נפשם ועל כוח הוועד הפועל יוכיח הכסף העצור בידו בהקדמות שהגדמתי עד כה אמרתי בחופזי להשיב על המון השאלות הראשונות אשר תקפנע אותי לשם ההמילים מדינת היהודים מעטה נחל לדבר דברינו במטינות ונחת להשיב עוד על איזו תענות אחרות לדברים אשר לא בארטים עוד כל סורכם אף כי לא זו המטרה אשר הציב לה מגילה אףה בספרינו זה פרקים קצרים ופרשיות מיוחדות לכל עניין ועניין יסכנו מאוד לתחליטנו מי שרוצה לבנות בעניין חדש במקום הבניין הישן עליו להרוס תחילה את הישן ואחרי כן לבנות את החדש את הסדר הנכון הזה ישמור גם אני בחלק הכללי הנני לברר את המושגים ולהוציא כל רעיון ישן מפני חדש לפרוס את התנאים הרשיים המדיניים והלאומיים ולהציע על פיהם את הצעתי ומתרתה בחלק הפרטי המתחלק לשלושה פרקים רשיים אבער את כל אופני המעשה והפעולה חברה היהודית ג'ויש קומפני חבורת הערים עוץ גרופן ועגודת היהודים סוסייתי אופ ג'וז ואם אומנם זאת האחרונה תקדם להיווסד בכל זאת נכון להפוך בזה הסדר בהעריכי הדמותן יען כי שאלת הכסף והספקות בדבר האמצעים נכבדות הן לעסוק בהן בראשונה בסוף דבריי יהיה מוכך להשיבות על איזה טענות שהמפקפקים בדבר יוכלו להתעון עליי והיינני מבקש מעט הקוראים מבני המנו שלא תקצה רוחם והקראו את דבריי עד תומם כי יש אשר תבון ההספקות בלב הקורה לא בסדר שאני משיב עליהן ועולם כל הרואה את עצמו מנוצח בלב לבטל לדעתו יודע ולא יבוש אל התבונה וההיגיון אני מדבר ועולם אני יודע כי לא די לנו בתבונה לבדה היושבים יבים רבים במעשר לא בנקלו ורצון יעזבו את בית קילם נראה איפה אולי ילכו אחרינו בני הדור הצעיר הדרוש לנו מאוד הדור הצעיר אשר ייסע את הזכנים על כתפיו את תבונה יהפוך לרגשי התלהבות ברוחו הקביר אין איש אשר יוכל להחיש את דבר עוני היהודים ומצוקתם בכל הרצות שבהם הנם יושבים במספר רב נרדפים הם על צבר שיוו הזכויותיהם הוא כלא היה גם בהרצות שנכתב ונכתם בספרי חוקיהן גם השארים למסרות הבינוניות בעבודת הצבר ולמוסדות הממשלה והציבור סגורות ומסוגרות לפניהם ובעולם המסחר והמעשה נשמע בלי הרב את הכל הקורא על תקנום את היהודים החרפות והזילזולים הנשמעים בבתי המחוקקים והמועיצות בהספות העם בחטבי העיתים מעל הבעמות בבתי התפילה בחוצות ובדרך המסע בבתי מלון אחרים וגם בבתי משחק ושעשויים ירבו מיום ליום שונות הן הרדיפות לפי מנהג המדינות והחברות ומעלות תרוחן השונות מושבות היהודים ברוסיה הנן למשיסה ולויזה ברומניה תשקלם אחרב לאן השמש באשכנז יקראו להם למעלומות לאת מצו באוסטריה מרימים חפם על כל חיי הציבור באל'ג'יר סובבין כמרים מטיפים להרג ועובדן בפריז מתכנסת החברה הרמה לתוך חוגה והינה נותנת לכל איש יהודי לקרא ולאה הכל לפי מנהג המדינה לא נחשוב ונזול כי רוחלה את כל הצרות והתלאות נעבור על הפרטים המיוחדים אף כי הם מחיוים את בשרינו מאוד אין את נפשי להורר עלינו את מידת הרחמים והחמלה לא יועיל לנו הדבר אף לא לחבודו לנו די לי לשאול את חי בני אמי האמת נכון הדבר כי בארצות שהיהודים יושבים בהם במספר מסוים מצב היהודים בתורופים או חידין, חרשים ואומנים מורים ופקידים שונים למיניהם הולך הלוך ורה גם ליום ומשנה לשנה האם באמת רב אמר גורל אחינו בני המעמד הבינוני עד כי עבדה מהמאיצה היא באמת נכון הדבר כי העמון השואף לטרף חורש תמיד מזימות רעות אשירי אמנו האם באמת נכון הדבר כי רבה צרת עניינו מעניי כל אם ועם ושברם גדול על אחד אלף אדמי כי כולנו נרדפים הנינו בעיני אחינו הגדולים רע המעשה על הבינוניים המסה הוא כבד מנסו והעניים שבנו נועשים מתקווה וקצים בחייהם מעשה שאין לי סטור אותו הכל הולך אל מקום אחד ומבטא אחד לכל הרדיפות השונות כפתגם השגור בפי העם הברליני גשו הלאה יהודים שאלת היהודים נכלל איפה בפי במילים האלה הבא, העת, כי נעזוב את ההרצות שבהן אנו יושבים וענה פנים מועדות או אולי נוכל להישאר עוד פה ועד מתי אנסה להשיב על השאלה אם נוכל להישאר פה הנוכל לקוות לימים טובים האלה לשבת בדעד ולדום לצפות לאזרם עם הרום עד כי יהפך לבב השרים והעמים ויעריה להם הרוח להעבר אותנו ולכם לעלינו והנה הנוכי אומר כי לא נוכל לקוות שישתנה מצבינו לטובה יען אשר, השרים גם אם יוונו בליבם כאוותם לכל אזרחי ארצם אין להיות לנו למגן ולשוחח עליהם ככל אשר יוסיפו להעיר אלינו פנים ככל אשר יגדילו את חסדם איתנו כן יגדילו את הסינאה בלב צוררי ישראל וחסדם זה אני ראה לאיבנו כלפני משורת הדין לא יגיע לעולם אף למעט מן המעט שבזכויות יתר עם הארץ העמים אשר אנחנו יושבים בקרבם כולם יחד עם בסטר או בגלוי סונאים לנו והמון הפשוט שאין לו כל אסק בקורות התולדה אינו שם לב גם לחקור אחרי הוא אינו יודע כי אבון אבותיו ממי הביניים נפקד עתה עליו ועל כל יושבי אירופה בזמננו אנחנו היינו מתוך אכרח להשרסנו ידיהם ידינו רמה אין ספק על כל שער בני אדם בנייני ממונות וויסקי קספים יען אשר יחריך אותנו במהבניים להסוק רק באלה וכאז כנתה יהדפנו בחוזקת היד לעבוד את אליל הכסף בשערי הבירו בהרחיקם אותנו מכל יתר מקצועות המעשה והעבודה היא הנותנת יד לכל סתן ומקטרג לשוב ולהתעלל בנו בן קוב החו יבלדו בקרבינו אנשי הסקלה בינונית למחביר אשר יעמדו על עומדם וקשים הם לציבור כספחת כשם שקשים לו עוצרות ההון ההולכים ורבים בידי אחדים איתנו המלומדים העניים שבנו מבקשים להם מנוס במכנה הסוציאליסטים ובפרוץ המלחמה בחיי הציבור תהפך ידע בנו בראשונה יען כבשתי המערכות במערכת בלאהון וגם במערכת הסוציאליסטים אלמול פני המלחמה אנו עומדים סוף פרק א' פתח דבר בספר מדינת היהודים מעט בנימין זהב הרצל פרקים בית עד זיין בספר מדינת היהודים This is a LibriVox recording All LibriVox recordings are in the public domain For more information or to volunteer please visit LibriVox.org Read by Omri Lerner Jerusalem פרק בית דרכי התרונה עד היום האמצעים המלחותיים שהשתמשו בהם לא להיטיב את מצב החינו ולהוציאם ממצוקותיהם מקצתם היו רק דלים וראים כיסוד המושבות השונות ומקצתם נבנו על יסודות ראויים כניסיונות להפוך את בני אמנו יום אחד לעובדי אדמה בארצות פזוריהם ומה יסכן לנו עם אלפים אחדים מבני אמנו יעתיקו את משבא מלארץ אחרת אם יעשו שם חייל יעירו גם שם את שינת שכניהם ואם לא יצליחו יעלו בתו הוא ויובדו על דבר העתקת יהודים עניים להרצות אחרות כבר חיוויתי דעתי העתקה כזו לא תספיק לנו לא תובילנו על המטרה אף גם תתנגד למטרתנו על ידה יתעכב בטרום שאלת היהודים אפשר לה להיפתר בדרך הזה לעולם ועולם כל האומר להפוך את כל היהודים להיקרים טועה טעות גדולה העיקרים הם סדרה תולדית ונוכרים הם במלבושיהם אשר נשאו ברוב הערצות כאשר היו לפני אלפי שנים ובכלי עבודתם שלא שינו טבעם וצורתם מדורות קדומים והמחרישה אשר ביד העיקר נושנותם הוא עוד זורי המתוך הסינר והמטפחת עודינו קוצר בחר מישהו דש וחובת במקלו כמלפנים ואנחנו לא נעידה כי הדברים האלה נעשים אתה על ידי מכונות גם שאלת עבודת האדמה היא בכלל שאלת המכונות והעתידה אמריקה לנצח את אירופה כבלאה בעלי הקרקאות הגדולים את הקטנים מהם תמונת העיקר היא איפה בימינו כצל עובר ועוד מעט תעבור מן העולם ואם יעמלו אתה בכל אוז לתת קיום למעמד העיקרים רק מפני נימוקים שבפוליטיקה עושים כזאת כל מי שמוצא בו חפץ להוסיף אתה עיקרים חדשים על הישנים אתם ובתבניתם הוא מן הנמנה דבר חבל וראות רוח אין ביד כל איש אף בכוח הון עצום להסבת התרבות אחרנית בחוזקת היד הן גם להחזיק בנושנות ולדאוג לקיומן קשה מאוד וגם ביד העזות והתקיפות של בממשלות לא הצלח הדבר היום רוא איפה להפוך את היהודי שכבר קנה לו חוכמה להיקר בדמותו וצורתו העתיקה והרי זה דומה כאומר אל היהודי הלכה חיצים וקשת וצלם מלחמה מה זו אותי שאל האנוכיר לכם בקשת וחיצים בהתאשר אני רואה ביד האחרים כני רובבי חדשים וכלי תותך עשויים על פי שיטת קרוב טוב השירוסים היהודים הפונים עורף ויצאים לעשותם להיקרים הקשת הקלים מלחמה יפה מאוד ומסוגלת להורר בנו רגשות תוגה בעיתות המרגוע אך מקומה בבית העוסף לסרידי קדמוניות אמנם במקומות החדים עובדים היהודים את האדמה או למצער הם מבקשים להם עבודה כזאת אבל המקומות האלה יוכיחו כמושבות בהסן אשר בפרוסיה ופלחים החדים שבאוסיה כי רק בהם האנטישמיות מתגברת וגם עושה חייל ביותר כי הנה החפצים בתיקון העולם המתיפים בין היהודים לעבודת האדמה אינם סמים לבם לשאול גם את פי אחד מבעלה של העבודה הזאת והוא העיקר אין דורש ממנו בעניין זה וטענת העיקר צודקת גם היא עול המיסים דאגת בצורת לחץ בעלי הקרקאות הגדולים שהעבודת האדמה עולה להם בזול ונוספת על אלה התחרותה של אמרקה ותבועותיה כל אלה ממררים את חייב של העיקר יותר מדי מלבד זאת הם לא יוכלו להעלות את שער מחס התבועות עד אין קץ מהפועלים העובדים בבתי החרושת מבקשים אוכל ונכון, לסום לב גם למשאלותיהם אחרי השר הצליחו אתה לעשות חייל בתור מפלגה מדינית כל המעצורים האלה נודעים למדי על כן, לא הרבה לדבר עוד אותם וכל מגמתי הייתה רק להראות איך נועלו עד כה אומרים לפתורת שאלת היהודים ואיך יגעו לריק בין שכיווןו לאיזה הנעה הפרטית ובין שכוונתם הייתה רצויה וטובה לא נוכל להיטיב את מצבינו גם בהעתיק מקצתנו את משוותיהם וגם בתחבולות השונות להוריד את עוניינו ממדרגת הסקלתם הדבר, תחבולת ההתבוללות הנפלאה כבר מילתי אמורה הנכן אין ניצה ואין תחבולה לסינת היהודים והסינה הזאת לא תכדל מהיות כל זמן שלא תכדל נהסיבות המולידות אותה עולם, התכדל נהסיבות האלה פרק גמל סיבות האנטישמיות לא נדבר בזה על הסיבות שמקורן בהרגשה במשפטים קדומים ובחסרון דעת המדיניות והכלכליות האנטישמיות שבימינו איננה את השר היה לפנים סינע דתית אף כי בהרצות החדות יש לצורה דתית הסינע שבזמן הזה שונה היא עד מאוד מהסינע לפנים ובמקום השר תקבר חילים רק לרגל חופש היהודים בעה בעת השר נפכחו איני העמים הנהורים כבר התחרות את העב ולנסלנו והחוקים המיקים תחתנו והיומרו לקרוא לנו דרו כבר אכרו את המועד על ידי חוקי הארצות לא יכולנו להיות חופשים בארצות משוותנו אז כבר התפתחנו בחומות הגטו והיינו לאם החי במעמד הבינוני ובצייתנו לחופשים מתוך החומות האלה תחרות נוראה לכל המעמד הבינוני אחרי חופשנו הוא צבור אגלנו פתאום על הדמת הבורגניות השר תאטר עלינו מסביב והמלחמה הקרדה עלינו מלפנים ומאחור האזרחים הנוצרים נכונים לתת אותנו לטרף לסוציאליסטים אבל גם זה לא הועיל ובכל זאת לא יוכלו עוד לבטל את חוקי שיווי זכויותנו במקום שכבר חוקקו לא לבד נכני שמתנגד הדבר לרוח את החדשה אך מהיראה פן יבקשו להם כל היהודים כעניים כאשירים מפלט בתוך מפלגות המארסים הקיצונים כל כלי יוצר עלינו לא יצלח היו ימים אשר לקחו מיד היהודי את כספו וזהבו ומה יוכלו לעשות היום למען תפוס את כל ועלת אליהם הלוהם רק שטרות של ניאר, כתובים וחתומים הסגורים על מסגר בכל פינות העולם ואולי רק בהם תחותיהם של הנוצרים אמנם יכולים להעמיס עול מסים קשים על השטרות והמניות של מסילות הברזל ובתי האוצרות ובהרצות אשר בהן ילך בייגדל ערך המס לפי ערך הרכוש יוכלו להתפס אבל כל הניסיונות האלה לא יגאו אל היהודים בלבד וכאשר ינסו לעשות כזאת לא יאחר לבוא בחיי הכלכלה משבר גדול אשר יעשה שמות בכל הארץ לא רק בין היהודים בלבד ומבילתי יכולת לעמוד בפני היהודים תגדל השנהה תלך הלוך וחזק בלב העמים מיום ליום ולא תחדל מלהית חזק עוד כל זמן שלא יבערו את סיבותיה מן הארץ הסיבה הרכוקה היא הסגולה שרחשנו לנו במשך ימי הביניים לבל נוכל להתבולל בעמים והסיבה הקרובה היא התרבותם של היהודים בעלי השכלה בינונית שאינם עולים ואינם יהודים או כי עלייתם מידתם שלא כדרך הטבע ברדתנו הננו עומדים בשורה הראשונה במחנה המפלגות הקיצוניות בעת שמעבר השני אנו עולים למעלה באוספינו הון עצום ומבהיל פרק דלד בעולות האנטישמיות בלחץ אשר ילחצנו לא נעתיב את דרכנו לאדם אנחנו ככל יתר האדם לא נוהה וצונעינו זאת לא נוכל לחכד עולם רק האיש היה יודע לכבוש את ייצרו לא לבדו הצדקה להעיר למוסר אוזננו הלחץ מביא אותנו לידי שינה נגד הלוחצים אותנו ושינתנו תוסיף להגדיל את הלחץ מחוג העיגול הזה לא נוכל לצאת לעולם אבל יקראו בעלי הרגש בחום לבבם אבל יכול נוכל אם נעמול לטרת דעה בלב בני האדם לאחבה לבני האדם אחי הם אנחנו צלי להוכיח כי אך מסות שב ומדוחים הם הדברים האלה כל האומר לייסד את תיקון העולם על תיקון מדותיהם של כל בני האדם אינו בפיו על דבר ההתבוללות כבר חיוויתי דעתי אינו חושב אף רגע כי דרושהי לנו הקיבוץ הפרטי של אמינו נעלהו בערכו בדברי הימים אף גדול כבודו למרות הכנעתו ושפלותו ולא לא להיות קלה ועובר מן העולם עולם לא הניחו לנו במשך שני דורות יוחל היות כי אתה כבר התערבנו בגויים שכננו עד אשר לא נשאר מאיתנו שריד אך לא יניחו לנו בהניח לנו אך זמן מצאר שבת תקופת השנה מחדש לגזול את מנוחתנו כאילו באקב הצלחתנו קרוכה הקנעה כי כבר הסכינו לראות אותנו בכל דור ודור נבזים ושפלים עניים שבעניים בחסרון דעת וצרות עין אינם רואים את רפיון כוחנו להמנו ואת אובדן סגולותינו הלאומיות גם במקום הצלחתנו רק הלחץ ידחפנו בחוזקה לשוב למקור מחצבתנו העתיק לימים רק המסתמה בכל סביבותינו תעשנו לגירים ונוכרים בארץ אשר על כן הנינו הוא נכדל מהיות ברצון או באונס קיבוץ תולדי בעל סגולות ניכרות לעין כל העוסות אותנו לגוי אחד אמנינו וסוננו יעשנו לעם גם למרות חפצנו והדבר לא חדשו בדברי ימינו בצר לנו הנינו נעשים עגודה אחת ומרגישים לפתא פתאום את כוחנו כן הדבר גדול כוחנו לרכוש לנו ארץ ולשבת ולחיות בה ארץ אשר תהיה למופט לרבים יש לנו כל האמצעים הרוחניים והחומריים הדרושים לתחליטנו פרק הי ההצעה ההצעה בצורתה היסודית פשוטה היא מאוד והצריכה להיות מבנת לכל ייתנו לנו להיעחז בחברת ארץ מיוחדת אשר תספיק לכל סוחה העומה ולשבת עליה הברשותנו והשאר יהיה נעשה בידי עצמנו ייסוד מדינה חדשה עומדת ברשות עצמה לא זכוקו, יכולו לקום להיות ולצאת לפעולה הלאה בעיננו ראינו באסות זאת בימינו עמים כאמינו, החי בתוך המעמד הבינוני כי אם עמים עניים בחומר וברוח ובכן גם חלשים ממנו דבר גדול ונכבד בערכו הוא אל כל הממלכות שההאנטישמיות מצאה להן כן בהן דבר מתן ארץ וממשלה בפני עצמה ליהודים למטרה הזאת הפשוטה מאוד בעיקרה היסודי והמובילות אליה נחוצים לנו שני פועלים גדולים הגודת היהודים society of Jews וריאותה החברה היהודית Jewish Company את אשר תחין הראשונה בדרך מדעי ומדיני אותו תוציא השנייה לפעולה החברה היהודית תעסוק במחירת יהודים היוצאים ותחלקל את מהסיהם ועסקיהם בארץ החדשה ויציאת היהודים כאמור חליל לנו מחשוב כי תהיה לפתפתום לאט לאט התנהל ולעשרות שנים תימשך ראשונה יצאו העניים שבהם ויתקינו את הדמת הארץ לעבודה בסדר ובמשטר מכון וכבוע מראש דרכים ומסילות יבנו גשרים יקימו עמודי הטלגרף יישרו את שטף הנהרות והבנו להם בתי משב לרגל עבודתם יפרוץ גם המשחר בארץ ונפתחו שוקי משחר ועליהם הרוב אדם ימשך בחפץ לב יבואו להחז בארץ איש איש על הוצאותיו וחשבון עצמו בהובדנו את האדמה וחיר הארץ והיהודים יכירו חיש לדעת כי יש שחר לחישרון רוח לקבלנו אותם שהייתה להם ימים רבים לאב נגף ואסתא אותם לסחוק ולקלסה בעיני העמים הבאים לחונן להם ארץ חדשה בימינו לא יוכלו לעשות זאת כמעשה הדורות הראשונים לפני אלפי שנים יבלתי לשוב החורנית בגבות כאשר יחשבו החדים מי חובבי ציון לאו ניתה להם ולמשל חיות רעות מן הארץ, היא אפשר שנלך בעקבות יושבי אירופה במאה החמישית לא נצא יחידים איש איש רומכו וחניתו בידו לקראת הדובים כי אם נתעשף לעגודת ציידים בהמון חוגג וכל תרועה להחריד את אוכלי האדם מבדזם והאספם למקום אחד נשליך עליהם כדורים מעוות בבנותינו לנו בתים לא נבנה בתי עץ ראויים על שפת הים כי אם נבנה על פיתורת הבנייה בימינו, בתים גדולים וחזקים ספונים ויפים למראה מהשרד קור כי יש לנו אמצאים שלא היו עוד לעולםים אחרי הסדרות הנמוכות במצב הכלכלי תצנה לאט לאט הגבוהות מהן אנשים אשר דרכם נסתרה ונועשים מכל תקווה יצאו ראשונה ובירושם ילכו בני השכבות הבינוניות הנולדים בקרבינו במידה הרבה מאוד והנרדפים על צבר בכל מקומות משוותיהם שאלת היציאה תבוא על פי ספרי זה וחוח כללי תנחרי הבא על פי מניין רוב הדעות באסותנו כזאת אך להריק נעמול ומראש נוחל את מעשי הדנו האיש אשר אינת נפשול הלכת איתנו היא שער פה התנגדות יחידים לא תעלה ולא תוריד החולכים איתנו יתאספו לדיגלנו ואיתנו יעבדו בדיבור, בכתר ובמעשה היעודים המסכימים לרעיון הישוב יתאגדו והיו לאגודת היהודים ומלאו את ידע לדבר בשמם לסאת ולתת באדם עם הממשלות האגודת תקום על פי משפטי האמין וחוקיהם והיא תכונן את הארץ וממנה יתד ופינה לבניין ארץ משווינו אין יעוטו איפור מלכי למסור ביד היהודים ממשלת איזו ארץ ניטרלית ועומדת בירשות עצמה אז תבוא האגודה לפניהם לסאת ולתת עםיהם בדבר הארץ אשר אליה תיסה את נפשה והנה אתה שתי ארצות לפניה פלסטינה ארצנו הקדושה וארגנטינה בשתי אלה כבר החלו בני אמנו להתיישב אשתקע אף כי לא הבינו כי העתקת היהודים זהר שם, זהר שם לא תובילנו אל המטרה העתקה כזו סופה להרה ולהשחית כי בו יבוא היום אשר היהודים יהיו גם בארצותיהן למסק רבדה לזרחי הארץ והממשלות תהיין המוכרחות לסגור שערי ארצותיהן לפני היהודים הנודדים היציאה תבילנו תועלת רק עם תוסד על מסיס נכון ובטוח אם נצא אל ארץ אשר תהיה ממלכה בפני עצמה אגודת היהודים תיסה ותיתן עם ראשי הארץ ושריה בהסכמת ממלכות אירופה העדירות אחרי אשר תיטב ביניהם ההצעה הזאת ואנחנו אינוכל להביא תועלת רבה לסרי הארץ המושלים בעתה לסאת איתם במסע שטרות חוותיה לסול מסילות ודרכים שהם נחוצים גם לנו ועוד דברים רבים כאלה והנה ייסוד ארצינו יביא הנאה גם לשכנה המסביב יען כי ברב או במהת תעלה התרבות של איזה ארץ זו את ערך הארצות אשר פרק וב פלסטינה או ארגנטינה הנבחר בפלסטינה או בארגנטינה האגודה תבחר בארץ אשר תוכל והאשר עליה יסכימו רוב בני אמנו האגודה התחליט באיזה מהה נבחר ארגנטינה היא אחת ההרצות הדשינות והפוריות שבעולם ארץ רחבת ידיים מאוד והקלימה ממוצה ממשלת העם בארגנטינה תיתן לנו בחפת סלב קברת ארץ להיחז בטוחה החגירת היהודים שעד כה לא הפיק הרצון מעט יושבי הארץ אתה עלינו להעיר את אוזן הממשלה בארגנטינה על ההבדל הרב שבין הגירתינו עד כה ובין הגירתינו החדשה ארץ ישראל היא ארץ מולדת אבותינו היקרה לנו ועד נצח לא נשכחיה יחרד כל לב איש מאיתנו ונפשותנו משתוקקות לשוב אליה לא חפץ הדר כבוד הסולטן לתת לנו את הארץ הזאת כי אתה נתנו לו ידינו להביס דרים בענייני האוצרות של ממלכתו ולאירופה נהיה אנחנו כחומה בצורה נגד אסיה והעמדנו על המצפה להגן על התרבות מפני פיר איה האדם בתור ממלכה בפני עצמה לא יחדל מהיות קשר ויחס בינינו ואינם אירופה והם יהיו עריבים בעד קיומינו בנוגה על המקומות הקדושים לנוצרים שבהרצינו נבקש תחבולה על פי חוקות אמים ומשפטיהם כי ייבדלו מתוך אחוזתנו ואנחנו נשמור על המקומותיהם וכיומינו נהיה אחריים על מילוי חובתנו זאת משמעותינו משמרת הקבוד הזאת תהיה לעד כי נפטרה שאלת היהודים אחרי אלף ושמונה מאות שנות אמל ונדודים פרק זיין חפץ, המעשה ותוצאותיהם בפרק שלפני הקודם אמרתי החברה היהודית תחלקל בארץ החדשה את כל העניינים והעסקים רואה אני חובה לעצמי להוסיף ולבערת דברי אלה הצעה כהצעתי אפשר שישודותיה יתמותתו אם יתנגדו לה בעלי המעשה זה לומר הפרקטיקים והנה הפרקטיקים האלה הם מעז ומעולם אנשי ההרגל ועינה מסוגלים לעזור ותחוג הצער של המחשבות והמושגים שהתרגלו בהם אבל התנגדותם תמצא לה עוזניים קשובות ותוכל איפה להזיק לכל רעיון חדש רק כל זמן שהרעיון החדש וכל מושגיהם הבאלים מזוקן מהיות לאבן נגף בדרכנו כאשר הגיע העת לסול מסילות ברזל באירופה, היו בעלי המעשה מנענעים בראשם וסוחקים על העיוולת לסול מסילה באיזה מקום מן המקומות אשר גם מספר הנושאים במרכבת הרצים מעט בהם מאוד על ידי הקרת האמת הידועה לכל בר בעיריו מאיתנו כאילו על פי הנושאים תהה המסילה רק המסילה בהיות המעוררת את החפץ לנצוע והיא מרבה את מספר העוברים והשווים כמובן מאליו בהיות החפץ הזה נרדם מקבר בלבבם כתענה הזאת של הפרקטיקים לפני דור מסילת הברזל כן תענת האנשים שאינם יכולים לשער אתה בנפשם איך יחלקלו את כל עסקי מסחרם ורחושם אנשים שזה אתה הם באים להשתקע בהרצם החדשה שעוד לא הספיקו לרכוש אותה להם ולהבד אותה קראוי תענת הפרקטיקים תהיה למשל נניח כמצב היהודים בארצות שונות הנה הוא כעת ברע ועוד ילך חלו חברה נניח אף כי ישאפו אתה לצאת ממקום מושבותיהם נניח גם כן כי כל היהודים יצאו אל הארץ החדשה מה תהיה שם אחר איתם ואיזה מקו פרנסתם במייחיו את נפשם הם לא יוכלו עסקי אנשים רבים להיברעות בדרך מלאכותי בניום על זאת השיב הנוכי אין כאן בריאה מלאכותית של העסקים והצרכים ואף לא בניום אחד תקום אבל גם אם לא נברא את העסקים הלנוכל להכין אותם והצורך הוא המביא לידי ההכנה בהבדה הצורך והחפץ יבואו הכל לידי מעשה והעסקים השונים נבראים מעליהם אם באמת ובתמים ירגישו היהודים בנפשם את החפץ לצאת לירווחם עם הצבם הרע אם יגדל כוח עגודת היהודים בתור כלים מעשה לחפץ הזה אז יפרצו גם העסקים והמשחר בארץ החדשה והדבר הזה יהיה לעתיד כהתפתחות מסילות הברזל לעני עבותינו בשנות השלושים ובכל זאת נבנו מסינות הברזל מבלי שם לב לתענות הפרקטיקים הנושאים במרכבות הרצים סוף פרק זיים בספר מדינת היהודים מעט בין ימין זהב הרצל פרקים חט עד יודבאת בספר מדינת היהודים This is a LibriVox recording All LibriVox recordings are in the public domain For more information or to volunteer please visit LibriVox.org החברה היהודית פרק חט ראשי היסודות בספר מדינת היהודים מעט בין ימין זהב הרצל את החברה היהודית נשאר לנו כמעט בדמות חברות גדולות למקני קרקאות החשונה היא מאלה במה שאין בידה חוח שליטה ויהן שלא תסתפק ביסוד המושבות בלבד החברה היהודית תבסד בתוך חברה למניות תחת שלטונות של ממשלת ארץ-אנגליה על פי חוקי הארץ אשר תכסה בצילה מקום מושבה, העיר לונדון את הסכום הדרוש אינן יכול לקצוב מראש אך לבן נגשש כעברים באפלה נערוך לאתתה את השח למיליאד מרק ויוחל היות כי ימעט או יעדיף מעט באופן הכנסת הכסף שעוד עוסיף לבערו תלוי הדבר כמה נחוץ לנו מכל הסכום בהחילנו להוציא את הרעיון לפעולה החברה היהודית תבסד רק לשעתה עסקי הרכוש והכסף ושונה היא תחליט שינוי מן עגודת היהודים ראשית בעולתה של החברה היהודית היא למקור את כל נכסי היהודים היוצאים הנכסים דל הנהידי היא תחלקל מעשה באופן שלא ירד השאר עד הדיותה התחתונה תשמור על רכושו של כל איש ואיש ותקל גם לאזרחים את התנועה הפנימית בקרב הארץ כאשר אמרתי פרק תט נכסי דל הנהידי על הנכסים האלה יחשבו הבתים, אחוזות הארץ והכניינים בבתי המשחר בראשונה תהיה החברה היהודית למקור את הנכסים והכניינים האלה בימים הראשונים תהיה המכירה הזאת חופשית מבלי אשר ירבה לרדת שער הדברים הנמקרים סניףי החברה בכל מקומותיהם יהיו למרכז העסקים ומכירת נכסי היהודים כל סניף וסניף יסתקר איזה סכום מועט בעמלו ובשחרו זה יעמוד בהתקיים עולם יוכל להיות כי בהתפתח התנועה ירד שער הנכסים למדרגה שפילה מאוד כי לא יוכל עוד להם אחר למין הרגע הזה תתחלק בעולתה של החברה בתור מוחר את הנכסים בין סניףים חדשים החברה תחלקל את כל הנכסים הנעזבים ותחכה עד בו שעת הקושר למוחרם היא תקבל סחר רדירות תחכיר את האחוזות ותפקיד בקידים בבתי המשחר ואולי גם לבל יבוא לידי תקלה תיתן אותם בחכירה להתאים קבועות החברה תשתדל בכל עת להקל על החוכרים הנוצרים את אופן קניין הנכסים ההם בכלל תחל להושיב לאט לאט בשלטון נכסיה באירופה פקידים נוצרים חופשים ובלתי נחשדים שעבדי היהודים הן באי כוח יעמדו אלה על המשמר לפקח על הנהגת העסקים והיו לנו לעד כי ישרים דרכנו ואין בהם מקש וחירחוק מאיתנו החפץ להביא מבוכות וסכסוכים בחיי עם הארץ החברה היהודית תעסוק גם בכניין הנכסים או בחילופי הם היא תחליף בית בית, אחוזה באחוזה, שם ארץ החדשה ושם יהיה הכול כאשר היה פה ובזאת ייפתח לחברה מקור הכנסות רבות ביושר ובמשפט היא תוכל לתת שם, בתים טובים ויפים אחוזות טובות מאלה שהיו פה במכיר מצער פרק יוד קניין האדמה את קברת הארץ שייסכים הוא לתת לעגודה על פי חוקי העמים עלינו לקנות במכיר מיד בעליה את ההכנות שיעשו יחדים בטרם ילכו להשתקי השמה לא פה המקום לפורטן אך החברה צריכה לאחוזות ארץ גדולות למענה ולמענינו את האחוזות האלו תקנה בפעם אחת בתחילת התאמץ לרקוש את האחוזות השר לכניין את הארץ תחשבנה מטרתה היא לבוא שמה ולהחז בארץ מבלי ההעלות את מכיר האדמה עד השער העליון כאשר אם אחר הכל גם פה מבלי להעלות את המכיר לתנועת השר במידה מרובה אין לחוש אתה כי החברה רק התעלה את מכיר האדמה בהעתיקה את היהודים אליה בהצאת הגודת היהודים המפקחת על דרגה על האגודה לדאוג לבל תהיה אחרית הקבלנות הזאת כפנמה בשעתה כי אם טובה ומועילה, כתה עלת הסואץ החברה תמציא לכל פקידה העובדים איתה מקומות לבניית בתים במכיר מצער תיתן להם בהקפה כסף להוצאות הבניין ואתו אחר כך משחר עבודתם או תחשיבו להם לשווח שחרם אשר יעלה מעט לאד ובזו ימצאו שחר טוב לפעולתם הנאמנה נוסף על הקבוד והתהילה אשר ירחש להם לב רבים כל ההון העצום אשר יבי עסק הקבלנות יהיה קניין החברה היהודית היא קיבלה עליה אחריות ולא לקבל גם שחר בדרך כל הקבלנים החופשים במקום שיש אחריות גדולה משלמים גם שחר קבלנות ביד רחבה אך רק במקום שהאחריות גדולה באמת היחס שבין האחריות ושחרה הוא העמוד שעליו נשענת כל תורת המידות בעולם המעשה והמשחר פרק יוד אלף מניין הבתים החברה תחליף בית בבית ואחוזה באחוזה מכניין הקרקאות תכניס החברה כספריו זאת יבין כל איש היהודיה כמכיר האדמה עולה במידה שישובה מתרחב כדבר הזה ראינו במושבות שבעים ובהרצות שונות קרקאות שלא נאבדו עוד תעלנה בערכן בירבות הישוב והתרבות מסביב להן מנהלי העיר פריז השחפצו להרכיב גבולותיה הסכילו מאוד לעשות בהרכיקם את בנייניהם החדשים מחוצות העיר הנושבת ובקנותם את כל מגרשי העיר מחוץ עלה מנו את הבתים רק בקצות גבוליהם ובזאת העלו את מחיר הקרקאות לבניין הבתים מאוד לנמצאים מחוץ לעיר כאים בטוחה הפנימה אם תבני החברה על חשבון עצמה או תמסור את עסק הבניינים ליד אדריכלים חופשים אחת אילה רב כוח העבודה של החברה כאשר נשוב להוכיח וחוכה זה אינו משועבד לאחרים למען מלא המתחות הדוניהם בעלי ההון כסף אלא ירוס אחר טוב מהמלבודתם מבלי ישר ייקר שכרם כל כך החומר לבניין הבתים יהיה מוכן ומזומן בידי נבוני דבר אשר בחרו את האדמה למושב הערים פרגיות בעת משקנות הפועלים משקנות הפועלים העובדים בידיהם ייבנו על חשבון החברה אך בשום אופן להוכל לשאר בנפשי את תבניתם כתבנית הבתים הצרים של הפועלים בערים הגדולות באירופה הבתים המעוררים טעניה בלב רועיהם או כתבנית הסוכות הראועות הסובבות את בתי חרוש את המעשה אמנם משקנות פועלינו יהיו פשוטים בתוארה מחיצוני יען כי החברה תוכל לבנות במכיר מצער נתה את החומר לביניין במספריו אך המשקנות האלה וגניהם הנחמדים אשר מסביב להם ישיטו עוד והדר על המקום שבו יקומו יפעת הטבע תעציל מהודה על רוח הדריכלים העומנים הצעירים ועוררע אותם להמציא חדשות שלא היו לבל החזק בנושנות ואם לא ידע עוד העם להעריך כל המערכה בסדר ובמשטר הזה הן למצער תתענג נפשו למראה אשר סביבותיהם בתוך המכנה יעמוד בית התפילה בנוי לטלפיות ולמרחוק יראה חוסן גוברו הן רק דתנו העתיקה היא שעמדה לנו לעשותנו לגו אחד בארץ ובתי ספר מלאים אור ונוגה אשר צח עוברי יעמדו על מכונם עם כל המכשירים ללימודים הדרושים לפי העת החדשה ובתי חינוך לפועלים אשר בהם ישתלמו הפועלים הפשוטים והיו לאמנים מסכילים בכל חרוש את המעשה וידיעת חוכמת המכונות ביתרון, הכשר, ודעת ובתי תענוגות ומשחק בעד העם אשר תנהלם ותחלקל מהסיהם להיותם למקור נאמן לתיקון המידות ודרך הארץ פה הנינו מדברים רק בעניין הבתים ולא בכל הנעשה בקירבם את משכנות הפועלים תבני החברה במכיר מצער לפי דעתי לא רק מפני שכל החומר הדרוש לבניין רבו בחמותו ולא רק מפני שהאדמה אך גם יען אשר לא תהיה מוכרחת לשלם לפועלים סחר העבודה ככה דרך העובדים באמריקה לעזור איש את החיו בבניין בתי משכנותיהם מהדרך הזה אני ראה כמשחק ילדים יוכל להתפתח ולהשתלם באופן נפלא מאוד סוף פרק יודבט משכנות הפועלים מדינת היהודים מעט בין ימין זהב הרצל פרקים יודגיםל עד תתווה בספר מדינת היהודים זו ליבריווקס רקורדינג כל ליבריווקס רקורדינג הם בפרק דומיין לבקשה לבקשה ליבריווקס דוד אורג רד בי אומרי לרמר דרושלם פרק יודגיםל הפועלים שאינם מלומדים בספר מדינת היהודים מעט בין ימין זהב הרצל פועלנו שאינם מלומדים unskilled laborers הבאים בעת הראשונה מהערצות אשר מצב היהודים שבהם הוא בשפל המדרגה יעזרו אישת אחיו בבניין הבתים למושב להם אמנם, בתחילה לא יספיק הברזל והערצנו די העבודה ומוכרחים נהיה לבנות בתי עץ אך ברבות הימים תהיה אחרת ומקום בתי העץ הראים אשר בנינו בתחילה ירשו אחר כך בתים טובים וחזקים מהם פועלנו שאינם מלומדים יבנו את משקינותיהם ומשקינות חבריהם כאשר יתנו איתם מראש חלף עבודתם יקומו בתיהם להם לנחלת עולם וכמובן רק אם יצטיינו במשך שלוש שנים בחריצות ובאמונה בזה נרכוש לנו פועלים חרוצים ונאמנים והאישה שייתכנך לעבודה במשך שלוש שנים יהיה לגבר, צולח כל ימיו הנה אמרתי למעלה כי החברה לא תשלם לפועלים מאומה ומאין איפה יימצא לחמם בכלל איננים התנגד לחלקלת הפועלים מקופת הכהל אך אם אלה החלוצים הראשונים נוכל להתנהג בדרך זה החברה אשר תדאג להם ולצורקיהם הרבים תנהלם גם בלכם שיטת התמיכה הזאת תהיה נוהגת רק בשנים הראשונות חסדה זה יגדל עוד יותר עם הפועלים בהגינה עליהם מנשך והריבית של הסוכרים הקטנים בעלי בתי משקה וחיוצה באלה החברה התעצור איפה בעד עניינו מאיחוז שם בתגרנות שגם פה לא החזו בעקעים מסיבות התלויות בהתפתחות התולדה החברה תמשול גם האם יעבדו בעת הראשונה מבלי לקבל כל שחר? לא שחר העבודה יגדל הרבה מאוד פרק יודלד עבודת שבע שעות ליום הזמן הקצוב לעבודה הוא שבע שעות אין זאת אומרת כי רק בשבע שעות ליום תעשנה כל המלאכות הנחוצות כמו הפלות היציא מחפירת האדמה זאת לא זאת ארבע עשרה שעות יעבדו יום יום אך העובדים יעמדו לעבודת הבורות משך שלוש שעות וחצי ובנוח החברה האחת תעבודה שינית והכול יהיה במשטר בסדר נכון כעבודת הצבא שוטרים הופקידים העולים עם הדרגה למדרגה ולאץ זקנתם את המוצא לחסף די חלקתם נראה להלן בשלוש שעות וחצי יוכל איש בריא לעבוד עבודה רבה וכבדה ובנוחו שלוש שעות וחצי את איתות המרגעה יקדיש למנוחת גייבו למשפחתו להשתלמותו באומנותו יחליף כוח ושאב לעבודתו עובדים כאלה יוכלו לפעול גדולות ונצורות עבודת שבע שעות ליום בכלל היא עולה ל-14 שעות יותר לא יתכן לעבוד ביום אחד מלבד זאת עדה נאמנה כי עבודת שבע שעות איננה מנהנאות כאשר הורנו הניסיונות בארצות אנגליה ובלגיה החדים מחכמי הכלכלה המדינית מעידים כי די ללעבודה הגודת היהודין והחברה היהודית תלמדנה בעניין זה חדשות יום יום אשר יסכון גם ליתר העמים לדעתן ווירותינו כי עבודת שבע שעות יכולה להתקיים נקבע אותה בארצינו לחוק לעתיד רק החברה תעבידת פה עליה שבע שעות ביום ויש להלידה לעשות כזאת בעבודת שבע שעות אבילנו תועלת ביותה לכל קורה ומאספלנו אנשים מכל פינות העולם אשר יעלו בחפץ לבם על ארצינו להיות מבחר הערצות לאיש אשר ידבנו לבוא לעבוד יותר משבע שעות יוסיפו לו על זכרו כמחיר עבודתו ויהן כי לחמון ייתן לפיצר חב ולבנה משפחתו השאר לא יוכלו לעבוד איתו תדאגנו חברות הצדקה הקוללות יוכלו לקבוץ על יד את העודף משחר עבודתו אנחנו נשתדל לעזור ביד אחינו אשר מתבעם יוהבו לצבור כסף מתמחנו ביד יחידים בהתאמצם לעלות במדרגות גבוהות ובזאת נכין בידיהם עוצרות כסף אשר יסכנו לנו למלוי עוצר המדינה בימים הבאים העבודה יתראה על שבע השעות לא תרב משלוש שעות ורק בעסקמת הרופא כי את ידים אחינו שריתוברו לחיים חדשים בהרצינו להתקרב דחופים ומבוהלים איש איש לעבודתו ורק אז יוועדה בגויים מה גדול כוחנו לעבודה איך להתנהג בחלקלת הפועלים הראשונים מכופת הקהל ביסחר עבודתם לא את הערתה בפרוטרות לבלי הלאות את הקוראים את אנשים לא ייתנו לעבוד כל עבודה קשה ולא תוכלנו לעבוד יותר מנשאות הקבועות אנשים, הערות חופשיות ינע מכל עבודה ומקופת הקהל יחלקלו אותן בעין יפה כדי שתלדנו ילדים בריאים ושלמים הדרושים לנו בדור יבו חינוך הילדים משחר תל ילדותם יהיה בידינו והיתנו אותו לחפצנו החלוק פה המקום לענות בו כל הדברים השר דיברתי על עודות הפועלים שאינה מלומדים ודרכי חייהם לא מקסם כזה ושו הימא ויכולים לצאת לפעולה ככל יתר דברי הצעתי דברים כאלה נעשים ונראים במקומות החדים ועל כן, לא ימשכו עליהם עיני רבים וערכם לא ניכר עוד בפתרון שאלת היהודים הייתה לנגד עיניי החברה להמצאת עבודה אסיסטן ספר לטרבי השהיקרתי הבפריז לידעתי את ערכה כי רב הוא פרק תתבב הספקת העבודה הספקת העבודה כפי שהיא הייתה בפריז וביתר הרי צורפת באנגליה ובארצות השוויץ ובאמריקה לא תפעול עוד גדולות אך יכול תוכל להתרחב ולפעול גדולות ונצורות מה העבודה הזאת ועל איזה יסוד עוד בעה יסודה בהספקת עבודה קלה שאינת צריכה לימוד לאנשים השר לא חונחו מימיהם לשום עבודה והחנת גזרי עיצים קטנים להדלקה השר ישתמשו בהם בבתים רבים בפריז העבודה הזאת אם אין אותן העבודות השר יעבידו בהן את העשורים בבתי הקלה לפני חקרם עבודה השר לא תחלל את כבודם אז לא יימצאות בקרבנו אנשים השר יפשאו על כיכר לכם כי כולם יבחרו לשלוח יד בנפשם מחרפת רעב מעשים כאלה הם לחרפה ולדרעון לחיי התרבות בעת השר משולכנות האשירים ישליחו מתעמים לפני הכלבים החברה להספקת העבודה תספיק עבודה לכל איש ואיש ולם התוכל למכור גם את פרי כל העבודה ולסומו בחסף זאת לא תצלח בידה רק מעט זהו חסרונה של החברה כי נכונה היא גם להפסיד כי היא נוסדה אך לעשות חסד וצדקה ונדבטה אשר תיתן רק העודף מכסף עוצאותיה על תפועות מעשה היא לא תיתן שתי פרוטות לכל אני ועביון הפושת יד אך תספיק לא עבודה אשר באה תפסיד את שתי הפרוטות האלה ונמצא העני שקל כסף תחת שתי הפרוטות אשר קיבל הדקו במתנה וסבא עליהן חרפה וחלימות היה מעשה הצדקה שלם כי ילך ויגדל עשרת מונים החברה תפסיד אומנם פרוטות פרוטות אולם החברה היהודית לא תעבד ממיליארד המרכים מאומה ונהפוךו כי תרבן ההכנסותיה מעט לעט וגם תועלת מוסרית יש בדבר כי הנה גם אתה מהיות אספקת העבודה מעטה תועיל הרבה לתיקון המידות של בני אדם הבטי לי מכל עבודה בהינתן לאיש ואיש עבודה לפי כישרונו ומעלת רוחו הנה במלכתו שעסק בעד היום או בבקשה לו מלאכה חדשה בשעות הנותרות לא מהעבודתו יהיה חופשי לבקש לא עבודה אחרת והחברה התתמוך בידי כל המבקשים משריו העבודה היסוד הזה כמו שהוא אתה חסרונו בצידו מקני שלא יתכן להתחרות את סוחרי העיצים ודומי הם הסוחרים האלה אזרחים הם אשר משפט הבכירה להם והם הבצדק יעמדו על נפשם ויתרעמו על ההתחרות הזאת הם גם במלאכת ידי העשירים בבתי הכלא אין להתחרות יענשר ניטל על הממשלה לחלקל את עשירה ולחלקלם בזכר עבודתם בקרב חיי החברה שבימינו וחוקיהם האישנים אולי לא תמצא להספקת העבודה מקום לעמוד ולהתקיים אולם יכולה להיות מחברתנו החדשה בראשונה נחוצים לנו עובדים שאינם מלומדים במספר רע ועצום לעבודה באחוזות הראשונות, תיקון הדרכים קריטת עיצים, חפירת האדמה בניין מסילות הברזל והטלגרף וחיוצה באלה כל אלה יעשו במועצות ודעת במשטר נכון וכבוע מראש סוף פרק תתבר הספקת העבודה בספר מדינת היהודים מעט בנימין זהב הרצל פרקים יותזין עד יותת בספר מדינת היהודים This is a LibriVox recording All LibriVox recordings are in the public domain For more information or to volunteer please visit LibriVox.org Read by Omri Lernau Jerusalem פרקת זין, השוק בספר מדינת היהודים מעט בנימין זהב הרצל לרגל עבודתנו על אדמתנו החדשה יבוא גם המשחר ושוקב אמנם בראשונה יהיו שוקי המשחר רק לדברים היותר מחוצים וצורכי החיים הפשוטין צון ובכר טבועות הארץ בגדי העובדים כלי מלאכה וכלי נשק שונים בתחילה אני כך כל אלה מעט שכננו של סביבותינו או מארצות אירופה וחוור אך זמן מצער נעשה אותם בידינו הקבלנים שבבני אמינו ילמדו על נקלה לדעת את התקווה הטובה הנשקפת להם פה מעט מעט יבוא גם הצורך לדברי חפץ מפעת ההמון הרב של בעלי המשרה בחברה ופקידיה על הפקידים יחשבו גם רשי הצבא המגינים על שלום הארץ אשר מספרם יעלה לעשירית ממספר כל הבאים להשתקע הם היו חלו למשול במהת האנשים המורדים כי רוב האזרחים אוהבי שלום, הם ה הצורך לדברי חפץ של הפקידים המסתקרים הרבה יביא גם סחורות יקרות על השוק, והמסחר בהם יגדל מיום ליום בעלי אישה ובני יקראו לבני ביתם והרבקים יקראו לעבותיהם ואחיהם לבוא עליהם אחרי אשר יחזו הם הבא ארץ קטנועה הזאת אנו רואים גם היום בין אכינו הנודדים לארצות הברית באמריקה אם אך הצליח בידי הנודד למצוא מקור פרנסתו ולכם חוקו ימשוך אחריו חיש מהר את כל הנלבים על משפחתו הן חיי המשפחה בתוכנו מאוחדים בקשר אמיץ אשר לא במהר העיינתק הגודת היהודים והחברה היהודית תעזור נא אישה את החוטה בפעולותיהן להחזיק קשר המשפחה בישראל ולהרבות קרנה לא רק בדרך המוסר המובן מעליו כי אם גם בעזרתן החומרית לבעלי המשרה והפקידות יוסיפו בזכר עבודתם לפי מרבית ביתם ומשפחתם כי דרוש לנו המון אדם רב בין שכבר באו להיעחז ובין שעתידים לבוא פרק יודזיין בתי מושב אחרים כבר דיבר דיאלודות בתי בניין מושב לעובדים אתה עשוב לתאר גם את משפט בניינים אחרים גם בשמיל האזרחים הקטנים תבני החברה בתים על ידי אדריך הלאה בחסף או בחליפין החברה תבני מספר בתים בתבניות שונות ומיוחדות והבניינים היפים האלה ימשכו עליהם עיני הקונים מחיר הבתים יהיה קבוע לא יעלה והחברת יהיה חראית על טובם ומתכונתם יען אשר לא להסתקר בהם מגמתה את מקום הבתים נתאר להלן בדברינו על דבר האגודות לאריהן ויהן כי החברה לא טובה להסתקר מאומה בבניינים אשר טבנה רק באסק קניין האדמה ומכירתה אפשר שההדריכלים מבטים על חשבון עצמם בזאת יעלו את מחיר האדמה והאחוזות אחריכן תפרוץ בארץ גם אהבת המותרות הדרושה לנו לתחליות שונות להתפתחות חרושת המעשה ומלכת המחשבת ובדורות הבאים גם להריסת הרכושים העצומים כן, הדבר השירי אמינו החרדים אתה על רכושם והוא מסתירים אותו מעין רואה והינם באים במחבו בעד שהם נהנים מאוצרותיהם יתענגו שם על רוב שלום ויסבעו מתובה מה שרחשו להם בעין מפריע ומחלים דבר אם תצא התנועה הזאת לפעולה בעזרתם יביעו גם את הונם שמה ותועלתו תתראה שם בתור פועל נשגב ונהדר שבנו לבנות שם את ארמונותיהם ובאתי מסקיותיהם אשר פה באירופה יביתו עליהם בצרות עין אז יחקו גם אחרים את מעשהם ובאו לבנות את בתיהם הרמים והניסאים בארצינו החדשה פרק יודחת אופני מחירת הנחסים החברה היהודית היא כערב קבלן או כמנהלת את עסקי הנחסים של היהודים בנוגע לבתים ואחוזות קרקאות נקל הדבר מאוד לא כן בתי המשחר אשר יתנהלו על פי אופנים שונים שאי אפשר לקבוע להם סדר נכון מראש מעולם גם זה לא יכבד ביותר בהיות לאל יד איש והאיש החפץ לעזוב את הארץ לסאת ולתת עם סניף והחברה אשר בפלך משבו ולבחור באופן המכירה כתוב לחיישר בעיניו לסוכרים אשר עבודתם נכבדה ביותר אך ערך מרגולתם וסחורתם איננו גדול כל כך נקל מאוד להעתיק את כל רכושם החברה תספיק עבודה לכל איש והאיש כפיקי שרונו חברת ארץ ומכונות לעבודה בערבון את העבודה חדשה ילמדו אחינו בחישרון רוחם ובזמן מצער הן היהודים מצטיינים בחישרונם להתרגל במהרה אל כל תנאי החיים ובכן יוכלו סוכרים רבים להיות לעומנים זעירים בעבודת האדמה אמנם, לכאורה תהיה חברה מפסדת בקחתם יד העניים מהאלה את נכסיהם ובהספיקה להם במכירים את כל צורכיהם אבל באמת שחרה הרבה מאוד בהשביחה ערך הקרקעות במידה אשר טרבנה מסביב להם הקרקעות הנעבדות בבתי המשחר הבינוניים אשר ערך מרכולתם גדול מעבודת ידי בעליהם והביטחון הוא הקף המחרת בטהלוחותיהם תהיה המחירה באופנים שונים וזה הציר השיר הלב תסוב התנועה הפנימית בין האזרחים הנוצרים היהודי האוזבת הארץ לא יעבד מאומה מביטחונו ואמונתו כי ילבו הוא גם בלכתו להשתקע בארץ החדשה החברה היהודית תהיה אריבה לו את משחרו יוכל או לעוזבו בידי מנהלב תחת השגחת החברה ופקידיה המנהל ייקח ממנו את המשחר בכחירה או יקנה הוא מעט מעט בתשלומים לשאורים החברה התפקח בעזרת פקידיה ובאי כוכה על הנהגת בתי המשחר הנהזבים וגביית חובותיהם במועדם החברה תהיה כאפוטרופוס ליוצאים יוצר מעט אחד היהודים למכור את משחרו אם לא יבטח בשום איש לעוזבו על ידו ואם לא יובל להיפרד ממנו ישאר הסוכר ההוא במקום אושבו והנשארים פה גם המר לא ישחיתו גורלם ולא יראו את מצבם מהשהו אתה התחרות אחיהם שיצאו לא תוסיף להציק להם וכל האנטישמיות הקורה כל היום אל תקנומי את היהודים יידום לנצח הסוכר היוצא אשר לא יובע להניח מידום עם המשחר שעסק בו פה יוכל להתקין עצמו לזה למפריע למשל משחרו של ראובן הוא במכלולים ובגדי חבץ ויש את נפשו לעזוב את הארץ והייתה ראשית מלכתו ליסד במקום אשר אהבה למשבוע חדש משחרו משלח שם משחרות משחרות שונות העניים היוצאים ראשונה יהיו שם כונב מינת מעט יווהו שם האנשים שיש להם חפץ בישחרות יקרות במכירן ואז ישלח ראובן את מרקולטוע חדשה ואחרי כן גם היפה והמשובחה שבא הסניפה הוא יאלול עם קורך נסה גם הוא בעוד שבית משחרו פה עודו עומד ביתנו והנה שני בתי משחר לראובן את הישען ימכור או יעזבנו בידי בקוחו הנוצרי לנהלו והוא ייסאי למקום אשר יסד לו שם את בית משחרו החדש והנה עוד משל אחד נכבד מן הראשון שימון ולבי יסחרו למרחקים בנחלים ומכרי פחם ובתי חרושת רבים להם קבוצת ריחוש עצום כזה להם אחר מקום מחי הפחם וכל אשר סביבו יוכל להיגאל בידי הממשלה אשר ברשותה הוא והדרך השניתי כי תיגל לנו החברה היהודית בטיטה מחרו כסף או קרקעות בארצה וישו דרך שלישית כי תוסד חברה למניות בשם שימון ולבי והדרך הרביעית כי ישער הכל כשהיה עד כה והבעלים העוזבים פה את החוזתם בשובה מהנה להתאים מזומנות לפקח על יסכיהם יחשבו לאזרחי ארץ אחרת שגם להם הזכות להנות מחוקי הארץ ולהכסות בצילה כנהוג אצל העמים המנומסים מעשים כאלה אנחנו רואים יום יום ועוד לי להציע דרך חמישית מועילה הפלעה במינה אשר הנני רק לרמז עליה יען כחדשהי ומעטים עוד החולכים בעף כי קרובה היא מאוד אל מצב הסקלתנו שימון ולבי יוכלו למכור את החוזתם לכל להפקידים הממונים עליה העתה במכיר הפקידים יתאחדו לעגודה בעלת ארבון קצוב ואולי יצליח בידם לשלם לשימון ולבי והסכהם בעזרת ועד המדינה אשר לא בן נשך רב ייתן את כספו הפקידים יבטלו אחר כך את שטרי המלווה הניתנה להם מאוצר מדינתם מהחברה היהודית או משימון ולבי החברה היהודית תמכור את עזבון הגדולים והקטנים יחדיו ובעת השייצוע היהודים במלוכה והשקט לחונן להם ארץ חדשה תעמוד החברה על משמרתה בתור ועד הנושא ונותן המחלקלת יציאתם והמשגיח על אחוזותיהם הנהזבות והתהיה עריבה בכוח עוצרותיה הנודעים לכל לסדר הישר בגמר העבודה ולאלה שכבר יצאו לארץ החדשה פרק יודט כוח הערבון של החברה היהודית ובמקוחה של החברה גדול להיות עריבה לבל תתרושה שנה הארצות הנהזבות ול�ל יפרוץ משבר בחיי הכלכלה הנה כבר אמרתי שהישרים שבסונאי בני שם אשר נידע תמיד להרוך את הרכם בתור בני אדם או אבי החופש יוכלו להיות לנו לאזר כמשגיחים על עסקי העם אבל גם הממשלה תבוא ידין נזק בהכנסת עוצרותיה כאשר יובד ממנה חלק מיוש וירצה השרומנם לא רב הוא ערכו הציבורי אך ערך כספור רב הוא בתורמה למיסים ועלינו לשלם לה תשלומי הנזק הזה הנה אנחנו עושים זאת באוזבנו פה ארץ בתי משחרינו הנוסדים בחישרון אוכינו ובחריצות ידינו להרשת את מקומינו וואוזרינו להמון אדם רב לעלות למדרגות גבוהות בשלווה והשקט כדבר ההור היינו במה המרידה בצרפת אבל אז נשפח דם רב כמיים מחרב המשחית שחלה בכל מדינות הארץ ובהרצות אירופה אשר בהן הייתה מלחמה מלבד זאת הופרו חוקי זכויות אחדים שבאו להם בירושה או שרחשו אותם בעבודת ידיהם ובעלי אורמה ומזימא אשר קיבלו את הנכסים הלאומיים עשו או שרב החברה היהודית תביא בפעולותיה תועלת רבה לכל אחת מן הארצות בכל המקומות נוכל להקלה לממשלה את כניין נכסי היהודים הנעזבים והממשלות תוכלנו להשתמש בכניינים רבי הערך האלה לעשות תיקונים נחוצים בחיי החברה החברה תעזור את הממשלות ומחוקקיהן אשר על פיהן תתנהל התנועה הפנימית בין האזרחים הנוצרים והחברה תשלם גם מיסים גדולים משווה המרכזי הוא בלונדון יען אשר עליה לחסות בצל חוקי ארץ אדירה אשר הסינאה לבני ישראל לא גדלה בה עד היום ואולם קורנה הממשלות ביד החברה אז תתפשט בכל ההרצות ותביא מיסים רבים לעוצרותיהן ביוסדה סניפים בכל מקום ומקום החברה תשלם לעוצר הממשלה פי שניים מכניין הנכסים ומכירתם וגם במקום השטי יהיה רק כסוכנה לתווך במסע ומתן תתייצב לפי שעה כלא כך עד את הנכסים לעצמה ובמשך איזה זמן תיקתב היא בספרי שלטון האוצרות בתור בעלת הנכסים ההם הדברים האלה צריכים אמנם לחשבון מדויק כל מעשה החברה במקומות השונים יהיו נכתחים ומוסכמים מראש לדעת עד אחד ידע מגעת לפעול בעצמה מבלי אשר קיומה יהיה בסכנה החברה תיסה ותיתן כזה עם שרי שלטון האוצרות ואלה יבחכו עד מהר על הדעת ולהכיר את כוון התהר רצויה והיו לה לעזרה בפעולותיה בכל התנאים הדרושים למען אשר תבוא בנקל אל המטרה הנסגבה אשר הציב עלה גם בדבר העתקת החפצים ונסיעת בני האדם תיסה ותיתן החברה במקומות אשר מסילות אין כניין הממשלה ברור הדבר ובמסילת הברזל אשר כניין פרטים היה תעשנה לחברה הנכות כי לכל יותר חברות המשלוח הגדולות הן עליה להשתדל כי ייסעו החיינו היוצאים על חשבון עצמם במכיר מצער אומנם החברה תוכל להסתכל במכיר המסעות והמשלוח להוצאת קיומה אסק המשלוח הנה הוא ברוב המקומות בידי היהודים ועל כן יהיו עסקי המשלוח הראשונים אשר החברה תמצא בהם חפץ ואותם תגעל בראשונה בעלי העסקים ההם יקבלו תמורתם משרות ביד החברה או יסדו להם אסק כזה כאבת נפשם בארץ החדשה והגיעה יוצאים למכוז חפצם דערוש להם משלוחים אשר יקבלו אותם ואת חפציהם ויהן כי רוב טוב צפון בעסק הזה יהן אשר יוכלו להסתקר באין מפריע כאשר אך באו שם להשתקר לא יחסרו אנשים אשר יקבלו עליהם את העבודה הזאת למותר עכשיו לתאר בזה את כל פרטי עניין היציאה והנהגתה רק סופם ומתרתם מביאים לידי הקרתם ברוח בנה ואנשי הרוח אשר רבים הם בתוכינו יתחכו על שור שם ואופני צייטם לפעולה סוף פרק יונטט כוח הערבון של החברה היהודית בספר מדינת היהודים מעט בנימין זהב הרצל