 Valgkampen op til universitetsvalget er for alvor gået i gang på Aarhus Universitet. De mange forskellige kandidater, der stiller op til henholdsvis studienævnende, PHD-udvalgende, de Akademiske Råd og de to pladser i universitets bestyrelse, kæmper en hård kamp for at skaffe stemmer. Vi tog i studenterhuset og spurte om de studerende kende til nogen af kandidaternes mærkesager. Det er ikke umiddelbart. Nej, heller ikke umiddelbart her. Nej, det gør jeg ikke. Ej, jeg har ikke kigget på det. Ehm, ikke umiddelbart, men jeg retter med at sætte manden i det. Men skulle de så overhovedet stemme? Nej, det retter ikke noget. Det tror jeg ikke. Det tror jeg ikke. Hvad snakker man om? Jeg ved ikke hvad det er. Valgprocenten for de studerende til sidste årskampvalg om bestyrelsesposterne endtes samlet på 18,9%. Hvilket var et af de gode år. Men er en så lav valgprocent så alligevel til fristillende? Vi tog os en snak med tre forskellige spæstkandidater om deres syn på valgdeltagelsen. De tre kandidater er Benjamin Bilde fra Studenterrådet, Peter Hedegaard Dein fra Konservativ Studenter og Andreas Tarpem Hansen fra Grønnau. Vi skulle høre, hvad den lavekendskab og stemmeprocent kunne skyldes. Der er flere faktorer til det, som jeg ser det. Den første er, at det er meget svært gennemskole. Jeg tror, at jeg er i for mange studerende og finder ud af, hvad det er realt set, der er valgt til. Det er svært at gennemskole hvilke organer de kan vælge kandidater til og hvad forskellen er mellem de respektive organer de kan vælge til. Til det, er der ikke så meget information, der er videre om, at der er et universitetsvalg. Der er ikke nogen indsats fra universitetsledelsen siden eller universitetet i ermindelighed for at sprede et ord om, at nu er der et universitetsvalg. Der har vi fra studerende og ledsterne siden, men også universitetet siden en forpligtelse i forhold til at kommunikere. Hvad er det for en indflydel, som man kan hente, når man bliver valgt? Vi er alle sammen fuldstidig studerende. Der er udover at passe vores studie, knokle ved siden af for at gøre noget. I høj grad produkterer vi vores tid på, at lave noget arbejde til fordel for et studerende i stedet foranholdt og snakke om, hvor god vi er. Premissen er, at vi har gør med nogle studerende, som har rigtig travlt i deres hverdag, i hvert fald for rigtig mange vedkommende, med at passe deres studier, og læse og gå til forelæsninger og involvere sig i alle mulige aktiviteter. Og det gør, at de har nok om ørende for universitetet på den måde. Men hvad kan man så gøre, som kandidat for at motivere folk til at stemme? Vi er ret massivt stedet på Facebook med flere tusind fans på studentetets Facebook-side. Vi er ude på stortid alle fag i studiestarten, hvor vi udleverer vores studenterhandbåd med guide til hvad universitetet er blandt andet med snak om valg. Det handler jo meget om fra vores side af, eller fra i hvert fald fra mine side af, om at komme ud og snakke med folk i talesættes, og sige, at det må da universitets valg. Mende folk om, at det må da universitets valg. Og så gør det bevist for dem. Og hvad er så kandidatens bedste argumenter for at få de studerende til at stemme? Det er vigtigt, at vi får studenterepræsentanter ind i studienevn, akademisk råd og bestyrelsen. Og det er vigtigt, at de får et mandat ved hjælp af mange stemmer bag sig, der gør, at der bliver lyttet til dem. Det er simpelthen fornemt for ledelsen at afskrive de studeringsrepræsentanter, hvis vi får meget få stemmer, med, at folk er lige glade i repræsenteret i virkeligheden de studerende. Man skal stemme for, at vi kan sidde op i universitets bestyrelsen, og så sige, det her er fandme vigtigt, og det er noget, som mere end 15.000 studerende på Aarhus universitet, de går op i. Med disse opfordringer er det spændende at se, om det lykkes at Hæve stemme procenten til universitetsvalget 2012 på Aarhus universitet. Du kan følge med i valget og stemme på au.dk.