 Jeg heter Jens Nærbø. Jeg er programmandsvårlig for Verneprøyautdanninga på Universitetet Jagder. I dag skal dere inn i øvringsavdelingen og øve på dette med måltider. Det skal øve dere på å bli mata og mata andre og kjenne på hvilke utfordringer det er. Verneprøyautdanninga er en helso- og sosialfaglig utdanning. I dag utdanner vi Verneprøyre til å jobbe med personer med ulike funksjonsnedsettelser. Det kan være fysisk, psykisk og sosial funksjonshema. På ulike arenar. Mange av våre tildres studenter jobber med psykisk utviklingshemde, barn i skolen. De kan jobbe med ungdommer innen barn og ungdomsykiatri. Verneprøyre er gode på å trettlegge miljøet, trettlegge omgivelser og trettlegge for mestring. Vi tar opp ca. 50 studenter hvert år. Vi har en veksling i utdanningsløpet mellom teori- og praksisunnevisning. Jeg heter Sunnevald Lundhugandresen. Grunnen at jeg valgte å studere Verneprøyre var fordi jeg hadde lyst å jobbe med mennesker og hjelpe dem med de ulike behovene jeg har. Nå er jeg gått der i litt over et år. Jeg er veldig fornøyd med at jeg valgte. De er svåre for ikke å få å læse dem. Det er veldig lett å få kontakt med. Jeg må spørre hva du lurer på og få ordentlig svar. Det er veldig godt klassemiljø også. Liten klasse er veldig skummert og stort. Det er like det. Fag er synes jeg er veldig viktig. Det er blant annet psykologi og pedagogikk. Etik og kommunikasjon. I tillegg til helsefagelige emner. Man får litt om ulike sykdomar og behandlingsmetoder. Vi tar oss en liten matbit. På skolen har vi en øvningslab. Vi kan øve oss i praktiske ferdigheter. I dag har vi hadd måltider. Å få opprevet hvordan vi er matene når man er blind. Når vi har praksis får vi øvn på det. Vi skal ut i en virkelig jobb. Jeg heter Gerde Magne Lunden. Jeg jobber som miljøterapeut på Borgstadklinik i Navverdeling Lolen. Det er en rusbehandlingsplass med 2-40 patienter. Før du kom inn her, hadde du et problemfullt brug alkohol. Jeg tenker at for å jobbe i denne jobben med de patientene vi har, så tenker det å se på alle mennesker som ligger der. Ha med seg en respekt for andre mennesker i alle mødaren her. Det tenker jeg er noe av det viktigste. Som bæren pleier her, og miljøtapet, så heller vi mange forskjellige oppgaver. En er ansvaret og er primært kontakt på forskjellige patienter, så då vil jo det å ha samtale kartlegging og sånt med deg, være en del av jobben. Hver aktivitet den gjør, så er det en tanke og plan bak det vi gjør. Alt er for å være med og bidra og kun lege til rette for at patientene kan leve et sildstendig og godt liv etter de vertere rusbehandling. Min fokus på fysisk aktivitet er tre ganger uga. På timplanet til patientene er det fysisk aktivitet som stender. Så heller vi forskjellige miljøtapølsk aktivitetet her. Noen er veve, flotte teppet på store veve. Vi er i sånn mal og gruppe, og då er det som kunstmaling, som vi er en kunstner som kommer opp. Også heller vi i udegruppe. Noen er veldig god på snettet, noen er god på å fixe på bile, noen er elsket bare å være ude, og så på en måte så prøv meg å finne den aktiviteten som de er god på, som de ønsker å være med på. Jeg vil anbevale Vernepreis studiet veldig, for å få lært veldig mye bra om å hjelpe mennesker. Det som er bra er at det gir mange yrkesmuligheter, og det er en ettertrakta yrkesgruppe. Så det viser seg at de som går ut her fra få og jobb. Før alt som du trenger for å gjøre en god jobb, i stedet den veien enn den skal gå. Det har mange positive sider. Vi er glad i det yrke.