 Dragi kolegisi i kolegije, najskrenije vam fvala što se danas okupila na ovom važnom prosidu. Ja sam Mirjana Livojević, urologinja iz Iska. Danas je ovdje bio najveći prosid hrvatskih liječnika za spas hrvatskog zdravstva. Spasitno je hrvatsko zdravstvo! Zaktievamo iste stvari koje smo zakljevali u rujnu. A to je da se na prvom mjestu počne raditi po vremensko-kadrovskim normativima i da se krjene kontrolirati kvaliteta rada lječnika. Kontrola radnog vremena nije kontrola kvaliteta rada. Ne pojmljivo je da u 21. stoljiču nema kontrola kvaliteta rada lječnika. Zaktievamo jednom za uvijek da se u kinu robovlastnički ugovori. Nemože metoda prisile biti metoda izbora za zadržavanje lječnika u hrvatskim bolnicama i u hrvatskoj občenito. Također, zaktievamo zakono radnopravni modnosima za lječnike i reprezentativnost smo zaktievali u rujnu. To smo jedino sad i dobili. Ja sam Laura Meijers, studentica 6. godine medicine u Zagrebu i došli sam danas ovdje na prosje da podupirem druge lječnike i sebe zapravo za par mjeseci i svoje kolega. Vaprav mi smo tražili ne samo kao što se prezentirao medijima veće plaće, nego srš problema je zapravo loši uvijete koje mi imamo, nesigurnost. Pogotovo za nas mlade su problemi i specializanski ugovori. Možda ste čuli na prosjidu specializant radi za 55 kuna po satu. Što je zapravo nes razmjernoprima količini odgovornosti, oviko lječnik, nosnostite potpuno odgovornost, a s druge strane ste potplaćeni i rastegnuti kož vakača gruma. Nama se ne plaća adekvatna edukacija, ja u životu nisam od bolnice dobila plaćeno edukaciju. Uvijeravani da je normalna, danas se učinio ekomadom papira po kojem moramo vratiti novac od plaća kojoj smo krvovo zaradi. Nimalo se ne potića nas da radimo u primarnoj zravi, to je isto jedan od većih problema, zato što, ako pogledate razvijenije, zravi se ne su staveu Europi, svisete međa na primarnoj zravi, zravi se ne zašiti, dakle većina bolesti se može riješiti na razini riješiti kao biteske medicine i to se tako radi u uspješnjim zemljama. Po nas se povlači po sudovima i pozivaju se na naše ugovornoj opoveze, dokrecimo sustavno krše svoju stranu ugovora, da vam mogućuju na adekvatni uvijete rada, na adekvatnu opremu, adekvatni broj ljudi. Mislim, nismo mi izmislili 3 milijuna preko vremeni. Držemo nastjera da radimo enormni broj preko vremeni sad. Želim raditi u sustavu koji funkcionira, jer tu sam, jer želim raditi, jer nije mi problem raditi da žurstva, nije mi problem raditi sa teškim pacientima, to je naš posao, problem je u tome, što nemamo adekvatni stuport, nemamo ljude koji potiču našu danju edukaciju. I hrpa svar je promakna, jednostavno. Da, ne znam. Sad nas nadam da će nekako doći prosje dovesi do nekih promijeno. Mislim da je konačno svima postala, jasno je sazerala situacija, da smo se svimi ujedinili. Ujedinili su se bolnički liječnici, hitnjaci, liječnici obiteljske medicine koji ma gori pod nogama. Schvatili smo da smo zajedno jači. Niko od nas za sebno ne može izboriti ovo što trenutno tražimo i zato smo schvatili da je naša snaga u našem zajedništvu, a mislim da su to počeli, schvatite i pacijenti. Ekstremno puno mojih pacijenata je reko da podržavaju našu bojerbu i da će u svakom koraku biti podrška. Ale jevo skuplja se godinama nezadowoljstvo i vreme da stvarno sad nežna pravimo. Sad ili nikad. Inače, se svi možemo pozdraviti od javno-Krvatskog zdravstva.