 I dag skal vi se på positivt psykologi og mere spætifikt på, hvordan positivt psykologi i dag bidrager med en form for evidens, der kan bruges i større samfunds sammenhægge. Når vi vil bygge skoler, når vi vil bygge arbejdspladser, når vi vil indrette os på måder, der fungerer. Og det kan være nødvendigt, fordi de fleste af de arbejdspladser og institutioner, vi arbejder i i dag, er skabt efter nogle idéer, som opstod flere hundredere år tilbage. Oplysningstid, idéer, industrialler, idéer og mange af bygningerne er bygget til masseproduktion, som per definition jo ikke tager særlig meget hensyn til, at folk faktisk er forskellige genetisk, psykologisk, hvad andre går deres måder at lære på osv. Og det vil sige, at der er mange af os, der oplever, ikke at vi kunne være effektive nok på arbejdspladser, der er mange, der oplever, at børn, unge, studerende ikke lærer nok i skoler og gymnasier osv. I forhold til, hvad de kunne. Så lad os prøve at se på, hvad det handler om. Her er først et billede, som en vær vil kunne genkende. Det er en dreng, som har haft det hellere, at der er en guldsmøde, der lander på hans fingre her. Nu sidder han og kigger på den. Hvis man analyserer det, hvad ser vi så? Ja, hvis man bare kigger på det, så vil han formodeligt sæde meget stille og roligt. Uanset hvor meget koncentrationsproblemer han ellers har, hvor meget damp han har, så vil han sidde helt stille, fordi i den situation, der sidder du helt stille. Hvorfor sidder du helt stille i den situation? Det er fordi det er skidt spændende. Det er fordi du kan ikke lave være med at sidde stille, og det er sådan en once in a lifetime mig og min guldsmøde her. Den her alien, der bliver lavet om til en helikopter lige om lidt, når jeg får fat i mit lego-sæt. Den situation er en skøn situation. Men bare det, jeg har sagt nu, viser også, at det er ikke bare noget med at sidde stille her. Det er også noget med, at der er fuld gang i den. Det er også noget med, at det, der foregår ind i hovedet på den her dreng, kan samles med sådan vulkansk, kognitiv aktivitet. Vil tænke den ikke, en fantastisk oplevelse er, at yes, jeg er på, bare der er nogen, der tager et billede af det. Alle kan leve sig ind i det der, og min poængte her, det er, at den her fede situation, hvor drengen ikke er ind i musikken, han er ikke ind i line, han er ikke ind i Harry Potter, han er ind i guldsmøden, han er ind i biologiundervisningen, han er ind i naturen, ind i levet. Den der fordybende situation er kendetegnet ved, at der både er enormt stabilitet og enorm gang i den, enorm dynamik samtidigt. Det er både stabilitet og dynamik samtidigt. Og det får vi ofte ikke fattig, når vi debatterer om, at der nu skal være mere ro i skolen eller uro i skolen, om der skal være mere kreativitet eller mere faglighed og sådan noget. Det fanger man overhovedet ikke, og det er helt grundlæggende for usætningen for at trives, at man faktisk er opmærksom på sådan et forhold. Her er det eksempel mere. Hvis I kigger på det billede der, som er fra fagørende 10 km nord for Lufthavnen på Våge, der får man sådan en udsigt. Og forestilleret, du synes det er en god udsigt, det er sikkert ikke svært, og forestilleret, du parkerer og slår kaffeboer op og sætter dig ned og nyder udsigten, så vil du formodligen tænke, at det er sgu en okay udsigt den her. Den kan vi godt leve med, vi vil faktisk betale for sådan en. Jeg kender folk, som vil til at betale for sådan et udsigt, for deres sommerhus. Man kan undrejse over, hvorfor de vil betale mere for sådan en udsigt, end udsigt til et andet sommerhus. Nu var det andet sommerhus jo meget nyere. Det er selvfølgelig, fordi af en eller anden grund, fortrækker man det gammel ord der. Og grunden er selvfølgelig først og fremmest, at vi gennem millioner af år er udviklet, som jeg og samler og i naturen, ikke lige på fagørende, men alligevel. Og derfor har udviklet en præferanse for naturens former. Vi kan simpelthen normalt godt lide den måde naturen ser ud på. Men det er slet ikke det der pointen her. Det er det samme som pointen med guldsmedlen før. Hvis I kigger på det her billede, så prøv at lægge mærke til, at I har en følelse af falteron næsten. Det er ligesom, at hvis man kigger på billede og nyder en udsigt af den her karakter, så er det som at være et sted på det rigtige tidspunkt. Hvordan skulle man kunne være et bedre sted på det her tidspunkt? En lige her tænker man, hvis man sidder og nyder sådan en udsig. Så på den måde bliver billede en metafor for et helt grundlæggende aspekt af et lykkeligt liv, af en personstrivsliv, hvis personen er i den her situationen. Et helt grundlæggende aspekt, nemlig det, at man oplever stabilitet. Det er som før, stabilitet. Hvordan ved vi, at vi har brug for stabilitet i hverdagen, når alle nu siger, at vi skal udvikle og være forandringsparat. Det skal jeg sige dig. Det ved man, fordi alle søger tryghed. Fordi alle har brug for tillid. Fordi alle gerne vil have venner, de kan stole på og lave aftaler med hinanden. Man regner med at blive overholdt. Folk tegner pensionsordninger og forsikringer. Altså noget for at have tryghed i allerdommen, for at kunne have mere stabilitet i deres fremtidsperspektiv. Folk har brug for stabilitet helt grundlæggende. Det er svært at skifte en ven ud med hinanden, eller gå fra hinanden, hvis først man er fundet sammen. Vi vil gerne have den her kontinuitet i livet, som også er et udtryk for stabilitet. Og ved at se på det her billede, der får man altså den der oplevelse af, at det ratner noget af stabilt, sådan indirrekt i hvert fald. Fordi det er simpelthen, at det er dejligt, at der ikke sker noget her, der ikke bliver udviklet på det der. Samtidig er det også en metafor for det modsatte, nemlig dynamik. Hvis vi kigger på det der, ligner det jo ringnes herre et eller andet sted. Og man får næsten lyst til at kaste dernede af skrænten her, og tog med lidt vand, der fangrer krabber. På den måde bliver billede altså en metafor for alt det modsatte af stabilitet. Forandring, der fryder kreativitet, eventyrlighed, ufor usilighed. Og al de her ting, som er lige så vigtige i livet, og som vi ikke kan holde ud, hvis ikke er til stedet. Så vi har brug for både dynamik og stabilitet samtidig. Og vi får sådan indirrekt sådan et indtryk af det, ved at se på et billede som det her, som tilmær og smukt. Og det er ikke bare i naturen, det er sådan, at dynamik og stabilitet i den rigtige blanding giver noget smukt. Det gælder også i kulturen. Hvis I tager en tur op af kanalgrante her i Veneti og kigger på husene, så er det jo fantastisk, hvad folk forallerede 600 år siden var i stand til at bygge. Og noget af det, der gør, at stortidigt alle synes, at det er smukt det her, at der er eventyrlighed i det. Masser af huset er ikke to helt ens. Samtidig med der er en stabilitet, fordi man er blevet enige om et materiale valg, og at farverne de ikke adskiller sig for meget for hinanden, og de sådan her er samstemt, og der hænger ikke selvlysende reklamer henover alle andre, som så ødelægger det hele lige pludselig. Den der fantastiske estetik, som vi har mange steder, ikke kun i Veneti, men også i samtidigt danske købsteder, hvor man vil selv kaffe latte, hvor man har forskellige huset, der ligner hinanden sådan lidt, men ikke helt alligevel, og som på den måde bliver sådan en kompleks helhed. Er de steder, hvor vi frivilligt tager hen? Det er de steder, hvor folk frivilligt tager hen. Jeg bliver samtidig spurgt af arkitekter, hvordan laver man det perfekte klasseværelse? Og så er det bare at sige, det ved jeg da ikke. Det må I vide, det er jeg, der er arkitekter. Vi har ikke haft pætagogik på arkitekskolen. Man siger, det kan der ikke passe, I ikke har haft pætagogik, og psykologi på arkitekskolen, når I bygger hus til mennesker. Men det kan det angiveligt. Men en ting tør jeg godt sige, uanset hvordan I bygger de klasseværelse, og så laver dem sådan, så folk gider være der, selvom de ikke er tvunget til det. Hvordan gør man så det, og så kan man snakke tage den en tur mere. Men det er ved at bemerke sig, at de her med de store industriområder, de er også de der, hvor der ligger kæmpe store domiciler til en halv milliard stykket ned af en stor firsboede vej, som for eksempel på sydhavnen i København, eller sådan noget. Det er ved at bemerke sig, at når klocken er fire, så er der ikke et øje, hvor de hen i det gamle lort. Fordi det er der man gerne, det er der man frivilligt hænger ud. Det er ligesom sjovere at være i de der store, meget firkantede glashuse, og komplekser. Det er egentlig vigtig dimension at være opmærksom på når vi indretter et samfund, at vi som mennesker er sådan, at du ikke bare kan presse folk ind i glas, og stål, og metall, og beton, og tro, at så bliver det hele rent, og ordnet ind i hovedet. Det bliver for kedeligt, hvis man gør det, og der er masser af byggekatastrofer rundt omkring i verden, som er kendetegnet af, at livet bliver for kedeligt, er et end fordi de er for ensformige. Omvendt må det heller ikke blive for kaotisk. Hvis man har lavet mindlige slumkvarterer rundt omkring, så er det for kaotisk. Der kan være noget charme i det, men det er ikke det, man umiddelbart ønsker. Det er den der kombination, af dynamik og stabilitet, også i arkitekturen, som vi skal have fat i. Og så kunne jeg tænke mig, og spørge dig, hvordan har du det egentlig? Grunden til, at jeg vil gøre det, det er fordi på den måde, der kan du lige få en selve oplevet erfaring, samtidig med, at jeg gennemgår lidt forskning herom, hvorfor vores humør er som der. Jeg vil bedre om at forestille dig en sti, der står på jorden med ti trin. Hvis du står på jorden, det er 0, og hvis du er på det øverste trin, så er det 10. Og så forestiller jeg, at det øverste trin, det er svaret til, at det bedste, tænkelige liv du kunne forestille dig, og stående på jorden, det er svaret til, du er ude på bron, du gider ikke mere ellendigt. Så alt i alt, dit liv taget som en helhed, alt taget i bedragning, hvordan har du det? Nu om stunder, som det hedder i, de der forskningsbørnsmål. Hvordan har du det? Så alt i alt, vil du sige, den helhedsvurdering, fra en skala fra 0 til 10. Og hvis du har tænkt dig på et tal, nu skal jeg fortælle dig, hvorfor du har tænkt på det her tal, fordi jeg kan læse tanker. Det kan jeg jo ikke, men jeg kender noget forskning, som fortæller, hvorfor du sandsynligvis har tænkt, som du har gjort. Og det kommer lige hurtigt her. Næsten halvdelen af det humør du har nu skyldes din gener, formodeligt. Op til 40-50% af din livsglæde, eller din humør, skyldes din gener. Hvorfor det? Fordi vi er født med sådan en slags kemisk bestemt grundstemning, som man kalder happiness set point på engelsk. Vi vil sige, vi er ikke bare disponerede for en bestemt fysisk højde, hvis vi spiser sundt, og laver en ordentlig band om. Vi er også disponerede for en bestemt psykisk højde, ser det ud til. Og der er der så nogen, der er født med et højt happiness set point, og nogen med et lavere om. Og det kan man få meget sjov ud af. Man kan for eksempel opleve mennesker, i hverdagen, det hele kører for dem, men de går rundt af små suger hele tiden alligevel. Og så møder ham der, som konsekvent, kvadrer rundt et, og han er bare glad hele tiden. Han opdager det ikke. Og du kan overveje, hvad man de tog du egentlig helst vil være, hvis du tør. Det er lidt forvirrende, men alligevel. Det er ved at tænke over. Så det er, det kan du takte en mor fra, for den første del af det her. Man kan påvirke det en lille smule, det her, men ikke ret meget. Det er vigtigt at være opmærksom på. Men mindre man vil gøre det kemisk, og det skal vi jo ikke gøre, men mindre det virkelig er på sin plads. Så er der de materielle livsvilkår, på engelsk snakker man om wealth and health, altså penge og sundhed. Og tilsammen, der udgør det 10-20% måske ikke mere end 18% maximalt. Hvorfor det? Det kan ikke passe. Vi bruger alt vores tid på at arbejde og skaffe os gode. Det må da være forfærdeligt at være syg. Det er det da også. Det ved vi da. Det må da være bedre at have et stort hus end et lillehus. Og det er der også. Det er selvfølgelig rart at have nogle ting. Men i sig selv, påvirker det ikke dit humør ret meget, at du bor i et bestemt sted, eller har en bestemt bil lige nu. Og grunden til det, at vi er født med en tilvendingsmekanisme, så næst nu ansæt hvor godt vi får det, så venner vi os til det. Det bliver hver dag. Det hedder noget så langhåret som hedonistisk adaptation, det der. Men det betyder egentlig bare, at man venner sig til alt, også til at have det godt. Nu bliver du sikkert deprimeret. Jeg ser på det der, fordi du tænker, det kan slet ikke betale sig at søge lykken openbart. Vi kan jo ikke gøre ret meget ved vores gener. Og hvis det ellers ikke hjælper noget at blive rige men hvorfor så overhovedet søge lykken? Fordi der er en 30-40 % tilbage. Og det her, det vigtige potentiale, det rigtige vigtige potentiale, når vi snakker ledelse og undervisning osv. Kommer ind. Og jeg taler om immaterielle livsvilkår. Og immaterielle livsvilkår, det handler grundlæggende om én ting i virkeligheden. Det handler om, at folk oplever, at de har frihed til at engagere sig i nydelsesfuld aktivitet her og nu. Det vil sige, uanset hvilken situation du er i, så kan du handle i den. Du har frihedsgrader til at gøre noget. Det afspejler også et dybe og princip, nemlig det, at der kommer enten godt af passivitet i livet. Alt godt i livet for at sætte, at du er aktiv. Og det er meget svært at være aktiv, hvis ikke man oplever at have frihed til at handle. Det siger sig selv, det er næsten det samme. Det siger sig, det er sådan, at det er sådan, at det er nære, og så er det den samme point. Det gør sig også gældende i det større perspektiv, hvor det er vigtigt, at i det samfund, man oplever, frihed til at kunne engagere sig i nydelsesfuld aktivitet, frihed til existentielt og socialt og engagere sig i større, mere langsigtigt, meningsfuldt perspektiv. Det betyder, at de lande, der tillader deres befolkninger, de lande, som tillader store frihedsgrader til folk, de lande, hvor man selv kan bestemme, hvilke politiker man vil have, hvordan man vil gå klædt, hvem man vil giftes med, hvilken uddannelse man vil have, hvor man vil bo, hvad man skal tro på, hvor der er yndringsfrihed, etc. De lande har meget lykkelige befolkninger end dem, der ikke har det. Danmark er et fantastisk sted i øjeblikket at være, frihedsgrader vil nogen se, vi har et fladeste ledelsespyr med i verden. Danske forældre prioriterer blind lydighed fra børnene, så lavet, så hvis opdragelsen lykkes, så hører børnene slet ikke efter. Vi har de otte ud af de sidste ti år haft den største økonomiske lighed, som betyder enormt tryghed i befolkningen. Den højste sociale tillid. Vi har de mindst korrupte ledere i verden. Vi går i mange sammenhænger også for at være de lykkeleste. Det er en fantastisk smørhul sammen med de andre nordiske lande og, skulle vi sige, nord-veste europæiske lande i øje. Utroligt vigtigt, at vi har opmærksom på, hvor meget vi har kæmp for her, når vi øjet sammenligner os med Kina, som stadigvæk er diktatur, men kraftigt på vej frem. Når vi sammenligner os med andre lande og hvad fremtiden må det bringe, vi kunne også vælge og konkurrere på noget, vi allerede er enormt dygtige til, og som hele verden misunder os for et samfund med høj kreativitet, høj frihedsgrad, en høj grad af lighed og en enorm høj grad af trevsel. Tænk, hvis vi var dum nok til at sætte det overstyre. Jeg vil så, til sidst her, give en sammenfatning over, hvordan uanset, hvad du arbejder med til hver dag, uanset om du er i skole, om du er elev af studerende, eller du er ansat eller leder, hvordan du kan booste et hvilket som helst projekt du er i gang med. Vi har sammenfattet noget af det, vi fra positiv psykologi ved om trevsel. Og forestil dig, at det projekt, du skal have nogen med på dit projekt, og så ligesom selv den der ide. Vi vil godt have min medarbejde, eller min kolleger, eller min venner med på, at nu skal vi lige blive lidt bedre til det her. Hvad kunne du så forslå dem? Ja, der er de her fire forskningsområder, de her fire aspekter af trevsel, som positiv psykologi viser, er vigtige for alle mennesker, som vi er spontant motiveret for, eller som det hedder i psykologin, ændrer, motiveret for fire typer trevsel, som bærer lønnen i sig selv, og som alle sammen, vil være vigtige, og hvis du som leder, siger, hvad siger I folkens, kunne I tænke, at jeg får lidt mere af det her i hverdagen? Og folk siger, at hvis bare ikke vi skal lave mere, og sådan noget, så glemmer man det. Det kan vi godt, ingen modstand på den i hvert fald. Hvis du er underviser, og du kan opbevise en klasse om, at vi skal have lidt mere positiv emotioner, lidt mere engagemang, lidt mere mening, lidt bedre sociale relationer i hverdagen, uden at det jo bliver kedeligt, og noget som helst, så vil de bare siges, fordi det er noget, vi som mennesker, spontant søger. Det er det med, at det er at gøre, at alt sammen er noget, der stimulerer nysgerighed, og for at tage somhed. Fordi hvis man oplever de her aspekter i tilværelsen, så vil man synes, at livet er interessant, og man vil gerne have mere af det. Og den måde man oplever, den der lyst til at få mere, kan man bl.a. beskrive, at man oplever nysgerighed, som er sådan en slags potentiel energi herinde, hvor man brænder efter at få trykket noget af, og gør en forskel derude i verden. Og hvis man har den oplevelse, og får lov til at udløse den, så er sandsynligheden selvfølgelig i en arbejdssituation, at man faktisk også vil lære meget, og vil blive kreative. Og sandsynligheden er selvfølgelig også, at det resultat, der kommer, at det vil være, at man vil blive dygtige, og at man vil udvide sin kreative kompetanse. Og fordi alt det, der er rart, så vil det ikke være nogen overrejselselse, at man får lyst til at lære mere, at være blevet dygtige og på den måde, og at man får lyst til at bidrage og skabe og foretage sig mere, og starte flere virksomheder, hvis man har den der oplevelse. Så uanset, hvilket projekt I har, så kan I sige, det her er en booster, som vil gavne jeres projekt. Og til sidst vil jeg så ganske kort bare nævne for jer, hvis I nu spørger, hvordan skal vi konkret gøre det? Hvad kan jeg konkret gøre? In a nutshell. Og det bliver meget kort, fordi det her, det er Danskernes akademi, men helt i nødskald. Der kan man se, hvis du skal have flere positive emotioner, basalt, glæde i livet, og så ved at sørge for, at rammerne ser godt ud, sørge for, at det er inrettet funktionelt, så folk kan få mad og drikke, når de har brug for det. Sørge for, at det er en god atmosfære. Folk kan ikke tænke, og de kan ikke være kreative, og de kan ikke have noget, hvis de sidder frugt sommer hele tiden, og oplever det er mistillet fra jer alle sider. Auxentevigtigt. Hvis du vil have mere engagement, så sørge for, at folk har frihedsgrader, der kommer indtil ud af passivitet, indtil godt, og slet ikke ansvarlighed. Sørge for, at der er nogle mål, der giver energi, ikke sådan nogle mål, der slår kampen med hjælp, men mål, der giver energi, lige som i fodbold. Hvad definerer et mål, der giver energi? Det er et mål, som virker som et mildt til gode processor. Mål skal virke som et mildt til gode processor. Stolper og overligger, når det er et mildt til gode processor. Det er ikke en score, det er ikke det, der er det afgørende, selvom det er det, vi streber efter. Så er der nogle få regler, der er vigtigt at følge, så man når sin mål på den mål, så man ikke har regler, der er modarbejder, man når sin mål. Så det er vigtigt, at der er en flexibilitet i sværhedsgrad, så hvis folk er stresset og overbelastet, så kan de hurtigt enten vokse med opgagen, eller lave noget mindre, så de ikke lægger brænder ud. Og det er vigtigt, at hvis man keder sig, at man så hurtigt kan få større udfordringer, så man kan udnødse et potentiale ordentligt, at man ikke er låst fast i de der stressende og udbrændende situationer. Så det er vigtigt, at der er en evaluering hele tiden, at man ligesom i fodbold og computers, løbende forstår, hvordan det går, om det går godt eller skidt, men at det er en evaluering, der virker berene og ikke udmønende, så folk bliver skremt væk af evalueringen. Det er det sidste, vi har brug for. Og endelig er det vigtigt, at man kan fordybe sig, at man kan fjerne de stresserende faktorer og så videre. Det her er sådan den forskningsbaseret opskrift på, hvordan man kan være i flow, hvordan man kan være engageret og fordybet i noget, og det er med altså også effektivt lærerne at være kreativ. Hvis vi snakker om mening i den nære, hvis børnene spørger, hvad skal vi bruge det her til? Det kan du bruge i eftermiddag på den her måde, så giver det sig selv. Brugbarhed, det er meningsfullt i sig selv. Hvis det er en større ting, hvorfor skal vi lære om demokrati og sådan noget? Det skal vi fordi, og så får det en lang forklaring, og hvis de kan forstå den, og de kan identificere sig med den, så er det godt nok gode begrundelser. Det gælder også, hvis man skal lave nye prioriter på arbejdspladsen eller i firma eller et eller andet. Hvis ikke medarbejderne får nogle ordentlige begrundelser, så er det ikke bare svært for dem, det er jo umuligt for dem, at virkeligere identificere sig med det, der foregår. De kan i bedste fall bare massere med. Det er ikke nær det samme som at være tændt på en opgave. Og endelig, gode relationer, det handler om, at man er god til at give medspil og modspil, at man forstår, at medspil og medtidskap trykkerhed og stabilitet, men modspil giver oplevelser og dynamik. Og fordi vi er mere tilbøjelige til at blive ramt af kritik enda ros, så er det vigtigt, at man arbejder med det der og ikke laver sig selv gå i sort, selvom der en gang imellem måtte være modgang. Og endelig, så under alt det her, er det et fantastisk godt råd, generelt forskningspladser råd. Sørg for at skabe plads til, at folk kan udfolde deres individuelle styrker, at du kan bruge din talent og din styrker i hverdagen. Også, hvis du skal arbejde med området, der ikke fungerer så godt, det vil befordre din oplevelse af positivitet, angatiemang af mening, sociale relationer, og dermed hele den her positiv udvikling. Så det var lidt mere om positiv psykologi, en sammenfattning af, hvordan trivseler, læringer, kreativitet kan forstås med kommentarer til, hvordan vi, når vi snakker ledelse og pedagogik og uddannelse, kan indrette os på en måde, så vi faktisk skaber menneskevenlige lærings- og arbejdsmiljøer. Tak fordi I lyttede.