 Du siger, at Europaske konkurrerer på kreativitet, innovation og forskning. Det er også en lidt abstrakte størrelse. Hvad er det for nogle konkrete initiativer, der er brug for? Hvis vi tager Danmark, så er der brug for, at vi tager sammen til ikke alene og nøjes med et år i bevillinger til forskningsområdet. Men er vi på forsvaret, for eksempel, opereret med tre, fire år i bevillinger? Jeg vil godt, at vi har flere også budgetter på vores finanslov, men det kan vi blive lavet om. Og jeg mener faktisk, at for en væsentlig del af grundforskningen er det fuldstændig afgørende, at der er et tre, fire og femårigt perspektiv. Det er nummer et, for ser vi på sværere, ser vi på det, mange af de andre Europæiske lande, de operaterne ikke som vi gør, de har forstået, at det her skal ses i et flereårigt perspektiv. Det tager tid, hvis vi skal lave nogle gennembo. Det andet, jeg vil sige, er, at vi virkelig fastthåller bredden i universitetstilgangen for studerende. Altså, at vi passer på, at de krav, vi stiller i optagelsesnivået for nye studerende, er de rigtige. Ikke at du udvandrer kvalitetskravet, men at du bredder kvalitetskravet ud, så du får de unikke talenter ind, der skal tage. Det er ud af de mange, du finder, de geniale, og det er dermed også succeskretet nummer et i Danmark, at vi har breddet, derfor vi er det bedste i håndbold og i fodbold nogle gange. Det er fordi, det er brettfondtert. Og det tredje, jeg vil sige, det er Europa. Vi er altså ikke gode nok til at få penge hjem fra Brussel. Og jeg synes, vi får ikke så mange projekter hjem i Brussel, som vi egentlig fortæner at få. Og der tror jeg, vi skal stå klubnede sammen i Danmark på en meget stærk områden før. Vi kan jo næsten ikke diskutere et projekt, uden at vi kommer op og skænge, som skal det så ligge i Esbjerg, eller skal det ligge i Aarhus, eller skal det ligge i Oldborg, eller skal det ligge i København. Vi er nødt til at tænke nyt på det her område her, sådan at vi bruger en masse tid på at skænge, som hvor skal det ligge, men bruger tiden på at diskutere med hinanden, hvordan får vi de bedste nye projekter, sat på sporet, og der igen får vi den forskning i gang. Aarhusværslighed har netop været igen en faglig udviklingsproces, hvor et af målene var at styrke, eller er at styrke den multi-disciplinære tilgang til forskningen. Hvad synes du om sådan en strategi, og det er vi har brug for? Jeg synes, det er et stort spræng fremad, og det er blandt andet, det vi har brug for. For det er jo ud af den sværfagelige disciplineret forskning, vi får de nye paradigueskift. Og jeg synes, det vi så nu her i dag, under det her seminar, om nye linguistisk forskning, kombineret med computer science, er meget godt udslag, og meget godt eksempel på, hvad du kan nå, hvis du kombinerer forskellige discipliner. Jeg tror, det der hemlighed ligger for en meget stor del af det nye, kan du sige, basisforskningsmæssige gennembord. På den teknologiske side, så er det klart, at der er nogle andre ting, der tæller man selv her. Indenfor for eksempel vinteknologi, kan jeg jo se, at det, at du bringer forskellige discipliner sammen, plus det giver nogle gennembord, et eksempel. Når det dyreste indenfor vinteknik til havs i dag, der findes, og når det, der er mest fremtidigt i Tyskland og Frankoen, når de skal til at producere havvindmøller, det er brugende stål i fundamenterne. Vi har udviklet nye teknik i Danmark, der hedder laser-svejse-teknologi, som er frygtlig avanceret, og som med den rette forlår op nu, med de forskningsresultater, der ligger, vi kun halverer stålforbruget i fundamenterne. Det er jo virkelig noget, der tæller her, og det er kun kommet til veje via tværfavlige forskninger, som i nævner her. Så Aarhus har som søvanlig taget tætten på en ret god fældre. Så skal vi have.