 S-a sprenit la rosă în cavare în această seară. Domnul Pompiriu, de ce m-ați îmbrăcat-o așa? Am ajuns că a văzut nevoie de oameni bărâni și m-am legizat. Asta-i din alt spetacol, Domnul Pompiriu. Acum ajucăm rosă în cavaret. Dați-vă jos costumul. Da, da, da. E public deja. Mai bine citiți de aici. Acolo aveți un micropon. După viață îndelungată, deze ori fierbinte, avem numeroase amintiri și învățăminte. Unele, de sigur, le-am uitat. O recunosc, ea de verat. Dar din ce? Ceea ce ne mai rămas în minte. Miracol. Viața noastră este astăzi un spetacol, copilăriei, comedi. Maturitatea adestragedie, cu bătrâneția, fost ceva mai dificil. Dar, până la urmă, a ieșit în vădăgir. Și mai e ceva de sublinia. Sunt zece ani de când s-a întâmplat. De când vârsta patra am creat. Muzică, cu danzi, cu băserie. Pentru moralul nostru, o mare bucurie. Nu siguranți să vă așteptați, de la noi să aflați, cine sunt acești confrați. Aceste actori talentați. Am reușit să-i descoperim, de negrezut, la un câmin. Adelian, rădesine, băie de acord, nici măcar cu ceea ce i-a dat jujucire. Nu ț-a bril. Tot de-auna cascoase din gutie, însă foarte schimbătoare. Schimbă 2-3 toarete într-o zi de sărbătoare. Lipa, sega. Când are un rol mai greu, se roagă lui Dumnezeu. Marius Rădulezcu, scrie versuri, cât ai zice pește, realitatea în rime o topesteți. Cargareta, eschenați. Poveste din Uzbekitan, și ne-o spune cu mult talent de cel pucinzeci orban. Dorotea Vahisbu, Shirley Temple, a fi fost geloasă, dacă o vedea la dans pe Dorotea noastră. Dinda, iar Răușlavic, iar ci să face repede doră. Răușlavic este o persoană foarte bine informator. Ce ne-a înunță ea chiar se întâmplă câtodată. Armașu, e dimit. Dimit și ca-mi puțin vorbește. Ai zice că s-a luat la întrecere cu un pește. Cu Solomon, a trecut prin multe și de loc mărunte. Nu s-a embarcat pe cea mai lina luntresc. Baniază. În toată nebânia. Ficele trei timp. Pără, prea mulți bani. Părinții. Simon și Eva. Bunică Artivie. Părinții. Ion. Şiana. Părinții. Elie și Mania. Bunicul. Nimbatea. Mamei. E tu. Părinții. Adena și Vini. Pără, Lili. Mama, Chael, Vibă. Bunicii. Pără, Man, Măi, Măi. Suflet. Tata Mihai. Mama Matilda. Bunicii. Din partea mamei. Elie și Ana. Tata mea s-a numit Grotă Amelor. Tata adoptiv s-a numit Grotiosiv. Apoi Argălea. Mama mea s-a numit Argălea. Livia. Părinții mei. Maria. Şi ţi. Maria. Şi ţi. Famicii. Oria. Şi părinții mei. Menea. Bunica. S-a numit Alexandru. Sega. Tata. Avram. Izac. Bunic. Şi. Rahel. Bunica. S-a bine. Singura pe care am cunoscut-o. Bunicul. Din partea tatului. Iosă. Bunicele. Bunicele. Nu-mi amintesc un numel. Bunicii. Nu-știu. Virudele din partea tatului. Nu-mi amintesc. Bunica. S-a numea Penea pe Criul Iama. Pe ceilalți nu-i ma știu. Pe ceilalți, Bunici, nu-mi știu. Şi m-a lintat, spunând un dvoire sau dorţica. Eu îi zbuniam mama. Bunica e gascunda, subchirice, vidate, îl zăg oţii negri, foarte mobil, şi eu bunătate extrema. Noi îi spuneam Bica şi ea mă zicea Hana. Bunica mea e reu femei înaltă, solidă şi foarte religioarţă. Mă iubeat, dar nu pot să spun că am primit cadour de la ea. Îmi spunea Molcolă de la Malca, de la Matilda. Eu îi spuneam bunici mamei mele o mama era energică, avea calităţi de conducător şi negustor, vorbea patru limb străine. Mie îmi zicea Budii şi uneori taxă, adică un copil în purtanii. Eu am cunoscut o singură bunică. Era o scăţivă înaltă cu pără complex alt. Am şi uitat cum o cheamă. Eu îi spuneam Mutătul. I-am spunea Puiul şi îi placea nu să-mi citească poveri. Am cunoscut-o pe bunică mea în Israel când am fost în vizită. S-a bucurat să mă vadă. Nu mă uitase să vorbească românişti. Bunică mea minte şi mă nasc eu. Dar nu şi-a povestit că bunicul mă cine am băce cu păcuşi mare. Eu nu mi-am cunoscut bunicii. Mure-i să rătoţi când m-am născut. Despre bunică ştiu de la mama că se măna cu dânsă şi că am urit în 1941 în puşcată de leionari. Am binei bunici. Am fost puţi şi în progră. Am cunoscut toală bunică. La moartea eu a fost la cimbicii minte ca un plâmb. Îspuneam bobă i-a puneam modul. 134 când avea în trei ani iudit împreună o sora Eaghi mergea o vara la uratea la bunica lor. Bunica Iuliana era o femeie voinică şi spundă. Dar iudit şi-o aminteşte foarte înalte. Bunica Iuliana avea părul negru-ondulat şi ochii negri şi cu fanţa veşnici zâmbitoare. Bunica Oalinda iuţii iar iudit îi spunea naci mama. Nogii mama. Bunica Iuliana le scria scrisor de la orade. Livia mama lui iudit le-a păstrat pe toate şi 1996 un editor din orade Alexandru Sabu le-a pus pe toate cap la cap şi le-a publicat într-un volum Bilingf scrisorile unei mama. Iudit ne va citi astăzi câteva dintre ele. 31 martie 1935 Draga mea Lili mi-a şat de dor de Agis şi Iuţicom încât simt că p-acă nu e ceva sănătoţi. Oamenii ca mine a fi trebit să se nască pe alte plonetei unde sentimentele şi dorinţele noastre nu sunt guvernate desunătoare cinci metalice. Banieştea mizerabil şi scărboş mă împiedică să pot vedea copiii. Da-i-a şi vrea să le văd pă Agis-a şi Iuţicom. Iudit şi aminteşte că vinerea la oradea mergea cu bunica la piaţă. Bunica are un coşi mare pletit în care aşaţă cumpărăturile. Două guşte cam slăbuţe. Iudit se uită la guşte şi se gândeşte Ce o să facem mâin cu guştele stea tângă slăbuţe? Dar când ajunga casă, nu-o ghimamă o apucă guştele de picioare şi de cât şi începe să le-ndoapte cu porumpă. Iudit se uită mirată cât de cumin stau guştele. Într-o lună se fac grase şi voinice. Şi Iudit fuge de ele prin curte, pentru că ştie că vor venit după ea şi o vor ciubului în creştetul capului. Gâştele sunt mai înaltă decât ea. Ais păzeceia noare, 1938. Draga mea Iedie, de două săptămâni ținem grebă de cate. Nu cumpărăm dintr-o orinţa de-acompensa, intre adicţia de tăiere litoară. Trăim cu fierturi de legume, dar copii nu se pot obișne. Acest lucru are şi o parte bună. Este o foame de lume. Şi în această situaţie bine ai un gust excepţional. Nu există rău în lume din care să nu iasă şi ceva bun. Cine ştie ce bine ne mai ştepţă în continuare? Fierbe-l lumea ca un cazan în care sunt aruncate gunoaie şi tot fetlul de deşeor dar copii îl prăpădeşte în cele din urmă totul. Aşa că doar peste un timp vom putea discerne cursuri evidentelor. Te-o cam dată doar aşteptă. În 1941 Ungaria ocupa Ardea Lui de Norte. Se închide graniţa cu România. Judith şi familia ei rămân în Bucureşti şi Bunica la Oradea. Dar continuă să vorbească prin scrisori. 3 mai 1944 Dragi copii scrieţi mai des măcar o carte poştale. E groazne că nu ştie nimic despre voi. Despre ceeilor snepoţii ai mei unico şi piştiuco vaş tot povesti numai lucruri minunate. Anico e ca un pobog de clare despre piştiuco s-ar putea povesti o reţir doar lucruri extraordinarii. Ier de pildă am tranşat o veie. Cele două picioruşe erau pătopător. Piştiuco ale peibeste trist şi spune. S-ar manele picioruşe nu o să mai alerge prin curtea municii. M-a roguit drept în inimă această observaţia, dâncă din partea umelii păieţelor de trăia vişor. Continui să cred că în scurt timp voi revedea să duce cu dragoste mama poți script-ul. Conform ordinului primit astăzi în cel mai scurt timp trebuie să ne amotăm şi încă nu cunoştem nu a noastră adresă. De mai o 1944 dragi copii locuim getul împreună cu cuţuţii au tăsor amători şi ceilalţi. Slavă domnului suntem bine. Sperăm că şi voi scrieţi-ne nu a noastră adresă strada Blahă, aluija 9-7 vă strută pe toţi cu drag tata şi mama. Aceasta este ultima scrisoare primită de familialul iudit peste câteva zile bunicul, bunica nepoţii, onico şi piştuko cuţuţii şi ceilalţi în total doozeţi de rudele lui iudit au fost îmbarcaţi în trenuri şi trimişi la oşbiţi de unde numai doi unchi sau întors în viaţă. De scenaţii, vom analiza dosarul tatăluiei Ilie Scenaţii iubitului de partit dosar din 1952 în care este descrisă activitatea de ilegalist. Eu vă citi, iar margaretă va corectea sau completea acolo unde este nevoie. Scenaţii Ilie Contabil, născut în anul 1907 la Krajoba origine socială mic burgeză, ciasonnicar venitilor SSC cu paşa port sovietic în Iulie 1950 cele încălerea în partit comisia controlului de partit constată. După ce a absolvit liceul comercial din Krajoba Ilie Scenaţii avem timpul culeşti unde a luat pantelea diverse manifestanţii şi acţiului uncii doreşti. În decembrie 1927 a fost pentru prima oară arrestant şi condamnat la olor în pisoare. Ăsta este acolo de datorită o modere a fost arrestat şi încis în încisoare ea s-a avut cu bela Braina care l-a primit în partitul comunist în statul încisoare vreau luna. Continuam cu pisoarul. În această perioade a fost de multe ori ale stat. La poliţia a avut atitudine curajoasă cu o cazie greve din 1930 a fost deţinut în cisoare adoftala unde a fost propus memru de partitul de partitul de catecdobană şi pera Braina. Nu este corect. E vorba de 1933 când a avut loc greva ce făriştelor. Dada a scris o manifest cu băleau noi care a fost multiplicat la şapirograf. Am preună cu marma în zori zilei în minus de 13 când a avut loc greva ce făriştelor i-a o răspundit manifestul. Dau exemplare au păstra de tu a prezentat legăturii de partit. A fost făcută prezinţia. A fost găsită cele două manifestă şi e important că mama a luat asupra ei a spus că ea dat ei cineva pe strada aceste manifestă. Dacă s-o observa manifestă le-a fost concepute şi scris de mână dată lui dată primea o pedeapse mai mare. Așa a primit o pedeapse de unat. A avut mare de cas. Eu a făcut un protest şi a fost multat. Stai când crei ceva şi despre greva ce făriştelor aici în Dostar în februarie 1930 în procesul cetariştelor dar încheta a refuzaţi să dea o declaraţie. A fost ca un dat la unat de închisoare pe care l-a executat la Gilaba şi la Doftana. Da, la Gilaba când a fost a avut unicobativ şi a fost multat disciplina la Doftana. La Doftana a fost bătut foarte puternic şi mama a aflat să-ţi spunit că a fost o morid. Atunci mama a belat la la Gubna un său care era avocat care l-a apăsat pe tata şi a de uşit să se-l apere cu trebuia. Eu continuam cu Dostarul. După ce s-ai liberat de închisoare în 1934 din cauza bolilor pe care le contracta se paralizie vaciale ştă verculoză osoasă. În urmă neselor are strări peste 30 şi şi schimbi jurilor superinte la siguranţă slăbindui şi memoria nu a mai tus activitatea politică organizată. Du-i este un poliţis a scris că tatlul meu a fost arestat de 50 de or şi totuşi resistă şi un gluza osoasă mi el a capatat încă cu pilărie. El a făcut studii de vioara şi n-a potut să continui de cauza că datorită tu pe gluza osoasă i-a vacat un băr o dreapă şi nu putea să ține vioara şi nu putea să el a cântat toate viaţă în casă. A lucrat în cazete de contabil la fabricat trei bici până în miliul 1940 a mai fost arestat de câteva or la zilele de producţionarii. După eliberarea Basarabiei a fabricat de preună cu soţia zahăr care era Basarabiancă la Cahul fără aprobarea partidului. Da, aici e un problema când trebuia să vină legionarilor putere tata care a fost foarte activ a s-a gândit să o veze familie. A venit cu taxii au pus lucrurile în care câteva lucrurile în jugea mântat şi în preună cu mama felul cu mine, o brate au plecat şi au luat primul teren. Am reuşit să înbeţi-o în Basarabia şi am stat la răzultele lui mama. În timpul războiului s-a evacuat în Uznekistan în varanului 1950 are binefezare cu paşa porţovietic şi a fost repartizat în muncă la institiţiul de istoria partidului. Da, trebuie să spun că doamne-o-s de patru funcă dar ce pot să spun păriţii mie tot despăţit şi mama cu mine a plecat pe drumul evacuarii tata a fruţit să se aţălileze dada a fost primit şi el a reuşit să le găsască şi a plecat în preună pe drumul evacuarii. Pe drumul e drumul de cât era bambadat şi nicu mirea e infrugea o nezăie pe şi să ascundeau în preună stai spre fron vedea o o maşina cu soldate care vedeau pe fron a văzut în cealalt vedea noi pe drumul evacuarii şi cum a dat a dat o zi ca maşina să ieducă la prima staţie de tren a bens cu trenul pe la o staţie de tren din usbechistan care să zubea serovă. E la bambadat situaţia a fost de aşa natură că de-a văzutat la un oraş care să zubea coca iar în o mie fost acolo da da, imediat aflat că domnile au toţi albere îl s-a bucură foarte mult a cerut repatrierea îl să repatrierea a venit a mea în 1950 Exact cum o să revenim şi la toţi şi vreau să vă trebui în 1950 pe cine a avut coleg tuturor noastră la institutului Istoria Partului. Îmi a lucrat la institutul de Istoria Partului acolo a fost Coletelia Beniamin care scrie acum la ziabă realitate vrea asta. M-am întâlnit cu ea şi liabă a declarat că Elie Escheneazie a fost un domn legendar. O să închiem acest moment cu un citat tot de Elie Beniamin. Escheneazie era tipul de comunist care înainte de comunism în perioadea interberică era în stare să iasă în stradă cu steagul roşu şi să cânte cântece revoluţionare. Şi după 1945 el nu a fost pentru idealizarea realităţii ce dimpotrivă pentru arătarea lucrurilor grave care se întâmplă. Era partă dintr-un grup de ilegalişti care au insistat să iarate lucru iorghiu deşi toate neamplinirile, creşerile puzurile care se petrept în realitate. Era foarte critic şi avea curajul să-mi şi afirime poziţia. Un om care credea în ceva şi care nu accepta ca crezul lui să fie calcat în picioare. Să îndrăgoştească de un bărbat de unci, foarte mult uveşcile de dragoste ale colegelor noastre. Să îndrăgţi senă doamnele fruile, damea Dorotea să vorbim despre iubirile de altă dată prima întrebare care a fost prima iubire? Al vorbim mai curând de o pretenie profunda numele lui era Lica Solobon şi avea aproape de 11 ani iar eu aveam să te comporta minică un frate mai mare şi mă ajuta multe privinţe de exemplu. Îmi explica probleme la matematica, îl făcea şi hâț la geografie şi multe altele. Toate astea a fost curmate de moarte acestu tână la 22 ani răpus de tuberculoză. Noi prietenii şi colegii lui am fost impresionat de această moarte şi am considerat o tragedie. După moartea lui s-a găsit în camera lui un carnetel cu poindii adresate numai mai iubire care a fost la 23 de ani, după ce am terminat facultatea, am fost repartizata la un laborator de chimia focului. La scurt timp a fost atingajat un tâmel engineer mai mare cu 2 ani decât mine îl chema Traianne Ştefanescu. În fiecare zi, când se termina programul de muncă, mergeam unul încă altul la popotă. Apoi, ne plimbam peste răzile bucureşturile. Mi-am duc aminte că o dată am fost la piață Traianne acupărat un Pepe-ne la izbit de o tarabă Pepe-ne s-a fărămat și nu i-am mâncat preună răzând ca niște copii de această îi spravă. Eram obișnuită să povestesc ca casa părinților care locuiau la focşan, toate nu e zbătire toată viața mea. După câteva zile am consatat că, mergând spre popotă Traianne nu mai îi îl dângă mine și merge pe trotoarul de Vizavi. Mirată la mântrebat. De ce a fost de curând tatăl tău la mine și mi-a pus să-mi vedere să nu strig viitorul ficei sane. Traian a fost și vinit. Da? Asta a fost. Nu am îndrăzit să întreb tată pe tatăl meu. De ce s-a comportat în felul acesta cu Traian? Da. Mi-am întipuit motivul Traian și de fănescul. Nu era greu. Era creștim. Trecem la partenerii de viață. Cum v-ați cunoscut soțul? Interesant este că chiar tatăl veu fără nici un fel de intentin mi-a prezentat tot tânăr. După această prima cunoștiță a început să ne vede de nici în ce mai tăiesc acasă. Bineînțeles după mesele erau delicate conversațiilor de diferităferuri. Firmei, cărți, situațiile gândindumă așa am remarcat ca cei steneri este un băiat inteligent și cu o judecantă foarte matura. Mai mult, am intuit că nu mă va să rin niciodată să faci ceea ce nu vreau și chiar a căutat să mă convincă. Și așa progetată în continuare m-a convins să renunt la facultatea maciei unde erau studente în anul 2 și până la urmă am aflat că acest stener are și alte calități care mi-au făcut un mare plecere și a lumei era un stener foarte calant în trimetea plor în fiecare zi dar absolut în fiecare zi spre aș consenat prezeța. Chimpo a trecut ne-am cățătorit, eu având 19 ani, iar el 26 și să spun cum se spune în povești, am trăit feliciți până la 20 pătremețe. Realitatea este ca convențulit cu soțul meu 70 de ani cu bune și cu răt. Am început să vedeam căsătorie doamna doratea, cum v-ați cunosc cu soțul? Părinții mei au apelat la un bețitor Acesta mi-a făcut cunoștiință cu întâlnă ringimer ca aspect plăcut, inteligent mi-am plăcut rece prog Te-am cotarățile mai întâlnit pentru a ne cunoaște mai bine După 3 luni m-a cerut în căsătorie A venit doamna Weizbuch Era un foarte corect și am trăit cu el 48 de ani dar nu l-am iubit Ați a avut conflicte cu soțul și dacă da cine ce da primul? Îl oripada, în 70 de ani s-a fi avut conflic de bunul bea ducat unde susținea nu știu să-și rămesc fetea care avea proape una De ce? Căutam să-i dau ultima rigurițe nemancare și atunci ea vomita Conflictul ăsta cu timpul s-a rezolvat și de alte conflicte fiind foarte minore nu mi-a duc sinceramente Cine ce da primul? Eu era maia care ce da tot de una Doamna Belin Doamna Adrărotea Ați avut conflicte și dacă da cine ce da? Nu Nu am avut niciodată conflicte știam că este suferit de inumă și l-am menajat Îmi minte că odată la începutul căsnicii i-am spus cu gene nu știu să carp pantaroni și atunci el mi-a arătat A fost prima și ultima dată când a fost doamna păfiero de căntat Bun, că tot am ajuns aicea chiar vreau să vă întreb cum erau împărțite rolurile în casă cine facea ce? Sotul meu fi docupat majoritatea treburilor îi vreau mie și aveau și ajutor Un timp cu lucrurilor plecea la el aveau un hobby îi plecea să gătească peștăli și într-adevărere și-a foarte bine Al lucru care nu l-am făcut niciodată în câticeia mea a fost călcatul pantaroni lorul și l-a stuită Asta facea el și facea singur Da Doamna Dorotea, nu știu dacă să vă mai întreb acum, că mi-ați spus că apus mână au date pe fierul de căntat ca pe altceva apus mână în casă Eu am măsat eu să facă treabă pentru că mi-aratea pentru să-l talea lui de sănătate Am înțeles A fost cineva gelos virodată în relație Suntul meu n-a fost niciodată gelos probabil ce niciunui a dat o cadă Eu a fost cate o dată gelosă spredostate 60 de ani când îi faceam miți sere de gelosie Ardea cu tripur au trecut bine să le-n și d-oamna a fost gelosă De ce ați fost gelosă? De ce erați gelosă? Să vă dau un mic exemplu dacă mergeam la o petrăgele la o leului și faceam plinția ca dansat poate prea curcoare care e doamna păceam un crițet de gelos Am înțeles La duna voastră exista gelosie Nu am dat niciodată o cază să fie gelos nici în mie mi-a duc amintense cu o dată mi-a reproșat faptul că am sacat prea mult de vorbă cu sotul unii foste colegii de școală fără important Să vorbim un pic și despre viața intimă Ați avut pasiune t-a întreților cum era sotul? Sotul meu a fost pasiunat pără la sotul vieciilor chiar atunci cât a fost de cât mine Doamna Dr. Anger nu mi-i de adreșat de cât ce mai faceți porumbeilor i-a liberat i-a ajut în tălenii că se-au de multe ori din mine așa dorminte în același pat în brădicea Da-mi la Dorotea Pasiune, t-a întreților cum a fost? Adică iubire nu t-a poate fost pasiune Pasiune, t-a întreților mai existat așa ceva mi-am făcut datoria, mi-am indefinit obilațile de gospodine de soație, de mama Și ultima întrebare îl visați verodată pe soți sau visați alți berbați? Da Ce ca? Ce pe soțul meu tot e una în formă sănătoți și vei se lasa cum a fost o veță întreac Doamna Dorotea De obicei dimineață, când mă trezesc nu mi-a duc aminte ce am visat Însă îmi-a duc aminte de visul cu ultima îmbrățisare ta între, pe care am avut o cu traian Am fost și mic, am fost și mare și vesel dar și tâns este normal nu m-a înzit Am avut cândva 20 de ani față nete de ferariduri nici o cută acum ea verzi Am peste 800 Eu a fost ridicat din fabrică și trimis în lagerul de la Târbu Jiu în 1942 Zima în care am răușit cu problemele mele de sănătate să trec la santării a doua oară după ce rămâsesc e modată e peten Zima în care am fost evacuată cuată în strădă Zima, când am sălbătorit 40 de ani de la terminare ariceului Zima în care am murit s-o rămâneagă trebuie că e noapte când m-am fost neagat Zima când m-am internat la gămin a fost o fericire pentru mine Zima în care a luat foc paraca în care l-o buiam pe șantie Zima, când am plivit când ea turbe nu aveau ce mâncă am timpul răspări Zima, când am fost admis la părătatea nechimiei illustriar Zima, când colega mea de camera din cămin s-a aruncat de la etajul 2 Zima, când m-a dus mama să hât parajul de parcești Zima, când am fost evacuată din locuință Zima, când am interaguit prima dragoste Zima, când m-a murit o copilată Zima, când am alecat la studii în ură sese Zima, când m-am căștărit Zima, când am murit soția mea, olimpiat Zima, când am plenit o să fac când am fost operată pe creia Zima, când am câșticat o mașină la cecă Zima, când am plenit cu invariic toată viața mea, eu am fost un om sănătos Zima, când am plenit cu invariic toată viața mea, eu am fost un om sănătos zima, când am plenit cu invariic zima, când am plenit cu invariic zima, când am plenit cu care bizistră zima, când am plenit cu care funcțieum se mai giută să nu l-am zis zile de zile de zile zile de zile zile de zile de zile zile de zile de zile zile de zile de zile zile de zile de zile Totul viața mea eu am fost un om activ. Fost mi-l izare, obre-mi de opteșpian. M-am făcut să-mi apropi cu cel mai mult. După opteșpian, m-am mai liberat. M-am fost primitor în cel canțar de aprică. În Guzilan, aici era și în Cicadepă. Am apropit o viață primate cu... 1993. Întorciere în România. Întorcierei m-am întorci în România. În amicul a vreun rândul dat ideea. I-a descelit o facă de complet ideea. Și m-a putut să fie un loc la ceasă a trepidate. Acolo m-a dat totul lage. I-a n-avea deși un lucrator. I-a s-a dăut un ununțelor un locat. Am către confecționel pe plena aia. Ce plecate ce nidile m-am oferit paturile. A doua zi, m-a chus la fel, cu curtea pe plierau pline. Aveam până câștigăt foarte bine. Tu ce am o viață plăcută. O zi la lor, la altcea la ea. Accident văscular cerebrale. 58 de ani. Cu căucare m-i dat în nom artif. Am devenit invanguit. 2017. Divorț. Trezi la diniași. M-a zis de ce nu pleci la Camino Rose. Acolo e de obicul trebu a pune pe picioare. Am devenit deprotos. Ce-am depretat? A plecat la Camino Rose. L-a fost timp. Am început. S-a păcut cu curtea. Ce-am plecat mea? N-am apărat. Ce-am luat cu copodanții. Copodanții împărți în cadrușii vieții. Ce n-a cumulat? Mi-a zis de adere. Am trebuie să le-am trecut. A fost timp de timp de timp. Am plecat la Camino Rose. A fost timp de timp de timp. Am trecut. A fost timp de timp. Am plecat la dinghul lupăоеilor. A fost timp de chainchea. A fost timp de plank mălase. A fost timp de deadly Agent Boat-ă. A fost timp de coposamigăle. Vor fi tu care v rallies locurile. Eu vor b 느�ca resembele. Kokoroară a fost timp de mică. Du-ける Ra Churchi noodles. Au costat de bine o să se aducă. Nu uita a neuroamicon. pe căs băr... cred. Că l-a venit un don la cine la serviții și m-a anunțat că am câștigat o mașină la sec. Delefon șoțiului meu să-i slun să vin acasă, să luăm carnetele, fii încă aveam două și să mergem să controlăm. Într-adevăr, așa a fost, am câștigat o mașină fiat 850 bloi. Un moment vreau să arătat un via... E o mașină noastră, el la servițiu. După un timp oarecare, când am crezut că suntem pregăviți, ne-am dus la examen. Eu am luat carnet din prima, soțul a trebuit să dea de două ori. Carnetele îngundunat am plecat în vacanță. Am fost în toată țară și am văzut niște locuri minimate pe care altfel n-ar fi putut să ne gărni. În fărui că pe șosele și în orașe și pe șosele era foarte lege. Să mergea foarte ușor. Pentru că pe vremea ceea nu era o arătă margit și, bineînțeles, nici-a trătea femeșor ferit. Cât de multe s-au schimbat au la lecții de șofalt cu mașina s-au plimbat și-apoi ce se arântăm. Poate e cu o mașină nouă cu asta mai puțin, dar trebuia să așteptți foarte mult până când se-o livra. Pe când o mașină la una doar o roai inedient. Deci, părângă ăștia cinzeri din iderei am mai pus noi cinzer de mic ne-am cumpărat un apartament cu trei camerei ca să stăm și noi pomenește. Astăzi, la vârsta de 94 de ani nu aș mai putea pune mâna pe volată. Bine, s-a că simpoarte vei câștiga. Bine, s-a că simpoarte vei câștiga. Că se poate de ericii ortodoxe din cartier li că mai curajos a încerat primul. Mai curajos. Avea puricele cât o inima. A parea, matei alergate colocolo. Treci-o jumătate de ore și li că iese din viserică. Altom. Ună-mi vingător. Ar avea o privire încurântată. Matei. E, frate, cum a fost, frate, cum a fost? Frate. Piei de aici, ajitanem. M-a pus pe mine ca să mă nase vrem. De copilio mi-am dorit un vitor ferit din păcate s-a întâmplat anti-semitele țar din trambai am fost văzit lovitura ce-am primit m-a costat. Eliza lipe a aflat încă de mic copil că e vreau. Când era foarte mic, tată nu i-a spus. Vezi? Trebuie să mănânci nu mai pușer, așa cum face noi. În niciun cas nu acepeți mâncarei dată de copii sau aduți de la azi indipenente mâncare. Iar de săbătorele creștirea și tată-l să o iazis. Trebuie să nu mai mești cu copirea corinda că ești greu și-o sunt de pat. În 1940 la Păsta de Treial, lipe a fost lăstăvată său la un melamed unu-nvățător. Melamedul e astăzi. Tu copire ești nepot de rabii ești obligatoru să învețe braică. Fiindcă când te rogi trebuie să înțeleg ce spui. E o lege aceasta și te viți o respecti și nu care cumva să spui la alții te abate aceasta. Fiindcă copiii o să te rădă și alții o să te perzecute. Dar până unu-nvăța l-a persecutat melamedul care era foarte sever. Ați văd în cât lit mai nu mă învăța niciodată foarte bine limba ebraică. La religioși cum au fost amestră moși ebraica trebuie învățată nu complet abandonată. Eu aici am greșit și de aceea am suferit. Însă plurare o 1941 la vârstă de patru ani și jumătate Lit ai intrat prima oară în sinagoga în care a oficea bunicul său Rabinul Isaac Abram Segal. Bunicul avea o figură foarte sobră oficiasitul și baprofesionist. Și Lipea a rămas impresionat de grupul de femei de la Etas care trungeau, tipau și se trăceau de păr. Prin treile a văzută pe Matusia Gizela să țeau închiului Nahmani și a rămas impresionat pentru că Matusia Gizela curta o fristă neagră batic negru și un fartă. Adicum fel de șoți tot negru. Era tăsperată. De fapt, Lipea participa la un șloșim un parasitaz de 30 de zile de la moartea în Chiului Nahmani. În durera, îl să ajuta Rabin și acesta ea spus. Cât timpul nu mă Lipea îl distațe pe unchiul Nahmani care era anagonie și Lipea a rămas impresionat pentru că unchiul avea un caf foarte, foarte mic. În timp de cea mai multe oameni, oameni, oameni, oameni, oameni, oameni, oameni. În timp de cea mai multe oameni, oameni, oameni, oameni, oameni, oameni. Și Lipea a rămas impresionat pentru că era un caf foarte, foarte mic. E lumea dusin ceată pe cineva cu un capat de mic. Era scheletic. Unchiul Nahmani a fost ridicat de la unca obligatorie de un grup de legere ale timpul pobronului care l-a obtesbrăcat, l-a aruncat în zăpadă pe ceva vătut bine. Asfel, unchiul Nahmani s-a abonăvit de aia tuberculoză calopantă și a bolit între ei săptămâni. Avea 34 de ani. Bie, bie, bie, bie, bie, bie, bie, bie, bie, da, să sufăr greu cine m-a pus pe mine ca să mă nasc e vreo, dar că nu eram scurtat. Eram poate ministruul acesta și aveam case și palat când cu pidol m-a segetat de părinți, n-am ascultat. O creștin am întâlnit și cu ea eu m-am iubit ce ca să fiu bărbat, eu cu ea m-am măsulat. Familea mea îmi spunea că sunt o piază lea. Și atunci, a dragi ori, am început să plânc ușor și apoi s-a întâmplat. Dumnezeu m-a ajutat. Mântuirea am tăpătat. Inginerea am devenit. Am mulțit, m-am străduit. Soția m-a sprivinit. Și când am încălunzit, religios am revenit. Dacă minul meu acum s-am păstorul cel mai cur, fi clasul nu-i pe drum. În clasă ați vrea privară, ne-a murit o colegă de clasă. La slușba de mormântare, toți copiii s-au făcut cruce. Nu. Când m-a dus acasă, am întrebat pe parit de ce fac copiii cruce. Și m-a explicat că lor sunt trei metre și diferenta. Eu, încă, de la treia ani, am aflat că sunt ebreecă. M-au dat la grădiniță ebreească. Întamnimba ebraică și alu-mi alegem havanabila. Amici, l-am întrebat și mâinbă bărcă, vânt, alu-mi alegem, vânt, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, bărcă, Moama mea era alte. Pentru prima dat am intrat într-o sinagoca aici în Cămint, în anul 2000. Acum, după 19 ani, mă simt în sinagoca Căminul ca peștele naturi. Eu am aflat că sunt grecă în momentul în care m-am dat acolo din școală, din școală românească, unde învățam. Aveam 9 ani. Și sora mea am folbotezat de creștin ortodoxe. Am făcut parte dintr-o familie mixtă. Tata era creștin ortodox, mama era evreică. Toate sărbătorile și toate le obiceurile l-am ținut creștin ortodoxe. La saszecea, mama ei a decedat. Tata Mihaele era deja boenat și nu se putea ocupat de nimic. Așa că Mihaela a trebuit să meargă la viserică să se ocupe de mormântat. Acolo preodul ea zis. Mama ta nu este ortodoxă. Nu o putem mormântat. Du-te la comunitatea evrească. Până la vârsta de șase ani, Mihaela a curtat numele mame, Davidovici. Dar mama ne-a spus niciodată că numele ei este evreescă. Când era în clasa Arcincia, a venit în vizită o verișoară de-a mame, Tanti Rosa. Mama, Tanti Rosa este evreică. Nu cumva ești o evreică? Nu, mama. Tanti Rosa e o rudă îndepărtată. Dar mama i-a povestit Mihaela-i despre cum a fost o mărântă bunica ei în 1941 la Iasi. Așa am aflat că bunica este evreică. N-am știut că aceasta se mordi pe neștere. Bunica și mama Mihaela-i au fost urcate într-un camion împreună cu alțe vrei. Au fost duse pe un când erau săpate niște grofi. L-au gropat pe anul două până la brău. Pe bunica au pușcat o prima. În momentul acela a trecut un camion cu niște soldați, iar regionarii s-au speriat și au fugit. Așa a scapat mama. De bunica nu mai știu nimic. Mama Mihaela-i s-a născut la Iasi. A lucrat contabilă până când a fost dat deva fara pentru că era evreică, și-a venit la Bucureș și să-și caută servici. Până din Iaș a recomandat-o unei familiei de avocați, fizic, tote perii. Familia fizic e oferit o cameră în mansardă a blocului în care locuiau. O cameră de serviciu. Acolo s-a născut și a copilarit Mihaela. Multe amicii fumoase înleagă de mama mea. Pe vrena aceea, păruseră, cărți cu versuri de cântă ce de muzică ușoare. Încă măruță înghesuită cu mama. Când am cântă ce de muzică ușoare. Dar stau prost cu memoria de lungă durată. Sunt apreciat că având o memoria foarte bună. Dar eu nu cred asta. Ce să spun? Deși am trecut prin mânânte foarte grele în viață, în copilărie aveam o ținere de minte foarte bună. Din păcate, boala mea, medicamentele și tot ce a urmat m-am afectat și mi-au jlăbit puțin capacitatea de memorare. Joburile încrușișate au fost în copilărie și au rămas prima mea pasiune. Am 16 ani și nu vreau să mai merg la școală. Nu știu de ce. Merg la filme și mă plin totă ziua. Îmi place mult să merg pe jos. O dată am mers pe jos 36 de kilometri. Am fost întors de la luni cu făcea la Călimanești. Mama am zice să mă duc ziuni la școală. M-a zis că o să ne duceam la doctor. Eu n-am nimic în potriva. Am început să fac un tratament. Doctorița m-a întrebat, te simți bine? Eu am neșinat. M-am trezit pe pat în salon. Am 7 ani. Nu ii locuim la etajul meu. Mama m-a primit să iau niște varze dintr-o multor. După ce iau varza, îmi vine ideea să sar de la barcon într-un trei sălbani. Vreau să mă fac cascador. Vreau să nimerez în copac. Să demonstrezi că pot face orice. Că pot să ajung cascador. Am sărit. Sunt acățat de rand și crăci. Scăriat și prins în copac. O vecină o sună pe mama și îi zice că sunt în copac. Mama i-am în savarea și mă dau jos. Nu am pățin nimic. Fratimii îmi zice că nu sunt într-un trec la cap. Așa și este. Dacă s-ar da, aș face un transformant de creier. Cum necum am terminat nici eu și mai am un animat. Îmi place viața urodonată de aici. M-au tunt scărat urmă, aproape ția. Singura mea reușită de aici e că am putut să arunc renată. Sunt pe un camp de lângă unitat. Sunt renată a unu-nădrat. Sunt că mă trece o fioră. Dar mă îmbărbătează cu vintea de instructorul. O arunc și văd cum explodează. În timp ce toată lumea încearcă să obțină cât mai multe bilete de voie, eu nu obțină nici băcarul. Sunt în plază a 8.1970 de ani. Din cauza situații mele am înțelegere din partea profesorilor și a colegilor. Prima mea iubire se numește Luminiza. Este o foarte, foarte delicat și are un cap tare bun. Mă ajută foarte mult la matematica. E singura care mă înțelegi cu totul. Din toate puntele de vedere. Înainte de a terminat celălalt claseni, îi scând niște versuri în caetul de amingir. Imimioarea de piscară sunt că nu te voi uita. Vreau să iei o prima oară proșii ca curată. Mă îngașesc rezol, dar încep iar să lipsesc. Nu știu de ce. Deodic sunt zile în care nu pot să merg la servici. Umplu' de colo-colo și nu-mi face nicio plăcere. Nu știu de ce fac toata asta. M-au desfăcut contractul de muncă. Mă interresc din nou la psihiatrie. Zio ancare termin școalat e cea mai fericită zi din viața mea. Pentru că în timpul școlii am fost un elef foarte bun. În guirimele. Profesorii mă felicită că totuși am absolvit o clase și mă întreabă ce vrei să te faci când o să fim are. Eu le spun simplu. Munte. Profesorii nu mă fredau. Dar dacă m-ar vedea astfel, m-ar felicită pentru că exact asta am ajuns. Munte. Am 26 de ani și am reușit să mă pensionesc pe caz de bun. Am o mare nemunțumire față de medici psihiatri. Nu mă simt întotdeauna bine în urmă tratamentul. O dată mi-a unțe venit picioare de mijo cu străzi. Noar o că nu era o stradă circulată. Cam un minut am stat înțelegit. M-am întors la spital și am aflat că tot eu sunt de vină. Trebuia să mai au o pastilă de alt nimeni nu spuse semnal. De fiecare dată când am un plângere legată de tratament mi se dă de înțeles că n-am de ales. Că trebuie să iau pastilă. Chiar dacă o fac greu. Eu n-am fost niciodată mulțumit cu acest trebuie. Când aflu că nu pot să am o familie din cauza apoi cu care m-am nascut devine într-un fel misocin. Sihur că fetele am intrat la panuinal, că ceva s-a întâmplat cu mine. Le-am explicat că nu mă pot jucat de-a mama și de-atat. Nu se trage în bine și continui viața așa cum e. La 44 de ani mă internez împreună cu mama mea la caminul Rozen. Am luat decizia asta pentru ca mama s-a îmbolnăvit. Sunt în camin de 19 ani. Poate că nu e normal să stai așa până la o vârstă înainteată cu mama. Probabil că am simțit o dependență față de mama și nu am putut să-mi fac o viața mea. Cred că viața din camin mă face mai oman. Când văd ce probleme au ceilalți, mai uit de necazurile mele. Acum, după atât de ani, îmi dau seama că și eu am făcut reșel. M-am complăcut într-o stare de utilitate. Am dat vina pe alții, fără să îmi dau seama că eu am problemă reală pe care nu pot rezolva. Nu e vina mea. Probabil așa m-am născut. În 2015, moare Tata. Mama murise deja. Tata îi spunea fratele meu. Ai grijă ce faci cu Marius, că-i păcat de el. El, dacă n-ar fi fost cu problemele astea de sănătate, te-ar fi întrecut ca inteligență și ca spirit. După ce Tata așa trăit ultimile clipe din viață, avea peste 90 de ani, l-am alertat pe fratele meu în Canada. I-am sus ce s-a întâmplat, că am răma singur și că acum, sincer să spun, nu știu cum am să mă descurc. Și eu și ei mei am crezut, vor să mă ia la el, că o să aibă grijă de mine. Din păcate lucrul acesta m-a s-a întâmplat. Imediat după mormântarea mei Tata, mă internezi la gaminul Rozen. Încet încet, îngăsesc într-un hâl liniștea în gamin. În afarăl de gaminul ăsta, eu nu mai am alte posibilități de a ieși cât de cât la suprafață. Când aveam 13 ani, un prieten stoi ca Vasile, mi-a zis de existența un alt fel de poți de radio. Eu susțin acasă spăl cu inteligente acolo. Eu imediat am devenit curios și am început să ascult. M-am luat după el și așa am devenit un ascultător fidelt în Europei Limele. Ascultam peșesc greu. Trebuia să pun moricea foarte aproape de difuzor iar a că îmi prăiat. Big purple am venit când m-am luat. Jimmy Hendrix mă și îngamă. John L. e tipit. Cea mai frumoasă amingire din viața mea este când l-am văzut pe Jimmy Hendrix în Concele, în Stadele Unul. Înpleceau Beatles, Browning Stones, Big Purple și mai ales Hendrix. Și m-au dus rudele la Concele și l-am văzut live la New York. Era ceva extraordinar. Cum țină guitară și un gura, cum cânta, era formată. Aveam 13 ani. Vă mulțumesc.