 Стих отворени от Мара Белчева, записано за Либривок с точка Орг, свърши се играта. Свърши се играта, млък на песента, той и тя в душата с звукове цветя, свиха и завиха вънграда сами. Звезна нощи тиха, светлинка рами, надграда по тенъл флетен сън Лениф. Через кут разганъл парка Мълчелив, дето се извива глъхнелия път, дето Мълчеливо сенки две вървият, крайна стихотворенито. Този запис е обществено достояние, стихотворени от Мара Белчева, записано за Либривок с точка Орг. В душата ми гръдина, в душата ми гръдина речта си посади и надалеч от Мина, речта ти реч роди, когато се завърна речта си не позна, когато ме прегърна ти майска светлина, тя пак бе полетяла в чела от цвет на цвет и от дъхът ти брала най-дивний ромат, крайна стихотворенито. Този запис е обществено достояние, стихотворени от Мара Белчева, записано за Либривок с точка Орг. Отплува леки челн, отплува леки челн през вихренни лучи, потъмното море на твойте очи, на бурята смехът кормилото върти, потъмното море на твойте очи. Крайна стихотворенито. Този запис е обществено достояние, стихотворени от Мара Белчева, записано за Либривок с точка Орг. Родих се да живее в бури. Родих се да живее в бури, но е и живота ясно ок, ръка на устните митури, чуй тихи и изворедълбок, ми каза той и ме погледна, и в погледамо аз видях, в бистрината му победна, затихнали и плач и смях. Крайна стихотворенито. Този запис е обществено достояние.