 Nu bliver det en lille bittesmul langhåret. Jeg vil gerne lige prøve at forklare, hvordan jeg egentlig registrerer de her skader. Der bruger jeg noget, der hedder abbreviated entry scale, som er lavet til at registrere skader ved trafikoffer, og så er den blevet modificeret en lille bittesmul. Ham, der ligger her, det er en person, der vil udsat for skudt, og for hver enkelt skade kan han faktisk lave en code linje. Her er der bare lige tre eksempler, der er taget med hos ham. Han havde mange flere ham her. Den første hedder 4.1.601.1, og så kommer der nogle tal bag efter, men de første tal her fortæller mig, at vi er i brøskassen. Et tal er der efter, det fortæller mig, at det er noget med huden, der gør. 60, det fortæller mig, at det er et eller andet, der har gået igennem den huden, i det her tilfælde er der en knivstik eller skudsorg, det får vi at vide lige om lidt. 0.1, det er ikke så vigtigt her, og så punktum 1 er ret vigtigt. Det er efter punktum, det fortæller mig noget om hvor trælser den her skade, det går fra 1 til 6. 1, det er nillebittesmul 36, det er noget, man faktisk ville dø af, man ikke ville gå overleve, så for 1 til 6. Så kommer der 0.2, det fortæller mig, at det er på venstre side, kroppen 70 fortæller også, at det er på forstiden af brøskassen, så nu er vi på venstre forstede brøskassen. 80 fortæller mig, at der er skudt med, at han har ramt af, at det er en skudt nation, og det fortæller mig faktisk også, at der er skudt i nogenlunde tæt på, men våbner har ikke været ind og rørt huden, men nogenlunde tæt på, og så 1 i det 1-0 fortæller mig, at den skudkanal, der er der, den går bagud, den går til højre, en andens op bag, og det fortæller mig, at prosiktilet er rød ud af personen igen, så man kan ikke finde et prosiktil i ham her fra det her skudværd, selvfølgelig. Så den næste 44-1603, 3 efter punktum, det er en rimel trals, der er hull i en lunge, det er jo noget, man godt kan overleve, men det er trals, og så den sidste 44-10-12-5 fortæller, at der er et hull i hjertet, og det er rigtig, rigtig trals, så det er en femmer, men det er ikke så trals, at man ikke godt ville kunne overleve, hvis man blev opereret, ja, så det er baggrunden for, hvordan man kan registrere det her. Nu er det tid til at kigge på resultaterne af de forskellige studier, og jeg vil starte med resultaterne for Tata Studio 1, som omhandler drab sådan overordnet, og måden man viderebringer de her oplysninger på inden for min verden, og alle mulige andet forskning, det er ved at man laver de her vinskabelige artikler. Det er artikler, fuldstændig som artikler i alt for damerne eller nyt om din kat, borgsæt fra, at her, det læst igennem nogle farvefæller, som så anonymt bedømmer det, og rejser en masse kritik typisk af det, man har skrevet, og skriver om, det her kunne du have gjort bedre, og sådan og sådan, hvorfor gør du ikke sådan, og så retter man det lige så stille til af flere omgangen, og så bliver det så til sådan et artikel, der bliver publiceret, altså udgivet. Den første her, den hedder Homicide in Denmark 1992-2016, det er drab i Danmark fra 1992-2016, og omhandler jo, som sagt, sådan det overordnet omkring drabne, meniserer i forhold til, hvordan man kan bruge det inden for rettsmedicin, og det er sådan en ting til, og den basis for de yderligere studier, der nu skal være, og den her kan faktisk kendtes gratis, der har mit institut valgt at betale for, at den kunne være gratis for andre for fat i, det koster en masse penge, så de andre artikler bliver formentlig ikke sådan, så du kan bare søge på Homicide in Denmark 1992-2016, og så eventuelt på mit navn, så skulle den komme frem, det står også her et eller andet sted, tror jeg nok, hvordan man kan søge ind på den, og så kan du sidde i rur og mage og læse det, eller bare nyde figurerne, det er de samme figurer, der kommer her, men jeg har så forsøgt at oversætte dem. Den første figur, jeg godt kunne tænke mig at vise, det er simpelthen bare Danmarks kort, som jeg nok godt kan se, der står lige på, hvad de store byer hedder på engelsk, for lige at gøre det lidt fint, og her kan du så se, hvor mange manlige og hvor mange kvindelige offere der er, og jeg tror måske, at det snyder lidt, jeg tror, at den røde går lidt nemmere igennem den blå, men det er faktisk sådan, at omkring to trededel af offerene, det er mænd, det er de blå prækker, og omkring en trededel, det er kvinder i den her 25-årige periode. Der var 1400 og 17 drab, 1.400 og 17 drab. Det kan godt være, at der ikke er mange drab i Danmark, men det er lige vel mange mennesker, der mangler fra verden i dag, fordi de blev nu slet i hjælp, og det alene gør jo, at det er noget, der er værd og beskæftige sig med, for der sidder jo en masse aflede offere, og det her er jo ikke kun dem, der bliver slet i hjælp, det går ud over, det går jo i høj grad ud over deres pårørende, det går også ud over de pårørende til den, der har slået personlige hjælp, så det er bestemt et problem, der er at være beskæftige sig med. Jeg har ikke lige tallet med her, men man skal også lige kigge på, ja, et gennemsnit antal drab, det var 56,7 om året, det er vækstlet fra 29 til 98, der kommer nogle figurer lidt senere, der viser noget om udviklingen i drabne over de 25 året, og som i nok allerede ved, når jeg er beskæftige med coronavirus ude i verden, så det giver det egentlig ikke så meget mening at snakke om det i absolut antal kun, man skal også se det i forhold til befolkningens størrelse, så det er det, vi kalder rater, og det var sådan, at i den her periode, der blev der slået 1,05 personer hjælp per 100.000 i befolkningen per år, så for hver 100.000 personer, for hver 100.000 er befolkningen, så var der omkring en, der blev slået hjælp om året, og i Danmark har vi 5,5-6 millioner indbygger, så kan man lige rejne efter, hvis man har lyst til det, og der var naturligvis flere mænd end kvinder hjemfør den procentuelle fordelning. Når man skal kigge på det her, så skal man også kigge på alt muligt for at rejne en risiko ud, hvad er risikoen for, at jeg bliver slået hjælp og ens livsstil i øvrigt. Når du kigger ud over det, så kan du godt se, at det hele det glumper sammen, der hvor der er nogle byer, København, Udense, Aarhus er nem at se. Jeg kan også sagtens se Aalborg fra Xhavn, jeg kan se Hubro, jeg kan se Randers, jeg kan se Esbær, så jeg er ikke så god til byerne over på Sjælland. Jeg kan være til at se Svendborg på Fynen, og jeg kan se Næstvede og Roskilde. Det er jo simpelthen fordi i byerne der bor der mange mennesker, så jo flere mennesker der bor jo større af risikoen for at der opstår drab blandt de mange mennesker, det giver sig selv. Så derfor skal man også rejne ud med de her radar, i forhold til hvor mange indbygger der er et sted for at sige noget om, hvor stor er risikoen for at blive, at der er en der bliver slået hjælp i en 25-årig periode, hvis man baserer sig på de her tal. Ja, og der er faktisk så, når man går efter, så er det noget større i de store byer. København har den højeste drabsrette, det er at se det i forhold til indbyggertal. Der er mange grunden til det, men det er noget man ser hverden over, at jo større byer bliver drabsretten også. Det har noget med sociale kor og gør, og mere risiko for at man færdes ud på gader og stræder og kunne blive stukket ned. Bandaktivitet, kriminelle miljøer er nok lidt mere koncentreret i de her store byer. Raterne er også højere i de andre større danske byer, det er bare mest tydeligt i København. Så er der nogle mindre steder, hvor der også kan være ophåbning af drab, og det er bare et mindre statistisk fenomen. Lad os sige, at vi har 100 byer med hver 100 indbygger i, så vil der være en stor spreadning på dem. Det er klart, hvis der i en enkel by kommer at drabe, så vil raten være kæmpe, kæmpe høj i den lille by, mens i de byer, hvor der ingen drab var, der har lovet at være en hel lav, en rate på nul. Så der ser man sådan en stor spreadning. Så det skal man lige huske, når man kigger på de her ting, med ratter, når man er nede i nogle små tallene, og de sammen gælder med corona, virus fra tiden. En lille by i by kan godt være meget, meget hårdt ramt, hvis man ser på ratterne, hvis der bare er et enkelt tilfælde. Så det vil jeg lige have med. Hvis man kigger på udviklingen i antallet af drab per år over den her 25-årige periode, så kan man se her på en sorte kode, at det går op og ned fra år til år. Men den generelle trend, det er, at det går ned af. Den grå linje, der er lagt på, det er sådan en slags statistisk modell. Man har lagt det endnu over det, der hedder linjerekreation, hvor man prøver at finde den penest mulige kode og kigge lidt på, hvordan passer den her kode, eller hvordan passer de her tall med den generelle udvikling. Og det bliver så købt igennem noget statistik. Og der får man så et bud på, om det er et reelt fald, eller det er bare et udtryk for tilfældigheder. Og det her, det er helt sikkert et reelt fald, det er ikke kun nogle tilfældigheder. Men hvad det lige foresager, det kan jo så være svært at vide, der kan være flere forskellige grunde til. Og det blandt andet noget, det er at kigge på i studiet 3 og se, kunne man antage, at bedre lægebehandling har haft nogle betydning. Så er der den blå og røde kode. I midten af den blå kode, det er de mandlige offere. Ja, der er to tredjedelige mandlige offere og en tredjedelige kvindelige offere. Bække køn falder det, men med variationer fra over til over, selvfølgelig. Hvilken blev husket i officielle tal. Der så det ud til, om i noget politisk statistik, som om der kom en stigning igen op i tijerne. Den er her ikke, når man kigger på det her, og det må simpelthen være et udtryk for, at det var en dårlig statistik, der var der måske. De her tal ligger sådan en lille bit smule over det, vi får ud fra dødsradsas registreret. Og det skyldes jo, at man, så vi vener, er nævnt, at man ikke altid for alt med, når man laver dødsatester. Der kan være sager, hvor man i tvivl om det drabe leger, så sætter man kryds i uraplys dødsmåde, og så kommer det ikke med i de her drabstatistikere. Man er altid lidt fald i absolute ansal, og hvis man kigger på retter, det har jeg ikke lige med her, men befolkningen er stede, så retterne falder selvfølgelig også. Nu bliver det spændende. Her er opgåelsen over, hvilke metoder, der har været anvendt i de her 25 år. Og jeg her er de fire hyppeste metoder, skarpvoldt, skudt, stumvoldt, kvælning. De står til samme for 95 procent af drabner. Så er der en gruppe med 4,9 procent med andet. Det kunne være sådan noget som skubben ud fra høje bygninger eller påkørselet med køretøjer eller brænd eller linne. Det hyppeste, det er skarpvoldt. Og hvis du tænker tilbage på den tidligere undersøgelse fra 1946 til 1990, så var skarpvoldt ikke særlig hyppig. Jeg mener, det var omkring 9 procent. Jeg tror ikke gå tilbage og kigge, men i hvert fald var det ikke så mange dengang. Og det ved man, det er stede op igennem firserne i Danmark, og egentlig i hele den vestlige verden. Det er lidt at gøre med hvor mange unge mænd, der har været ude på gader og stræder og har bordet kniv blandt andet. Ja, det er en lang historie, som egentlig ikke har 100 procent styr på, hvorfor det egentlig er, at man så den stigning. Men i hvert fald betyder det noget, der har været mange unge mænd ude med knive. Skudet er også forholdsvis hyppigt, men jo slet ikke vise hyppigt som i landet med mange våben. Det kunne for eksempel være USA. Der er rigtig mange, der bliver skudt der. Stumboll og kvælning er jo noget, der ikke kræver, sådan nødvendigvis specielle redskaber. Så det er noget, der bruger noget lige til at kommentere og gøre. Hvis om stendighederne er svartere, eller så vil man sige, at noget som skud vil kræve, at man har adgang til at skyde våben. Det er jo så det, der gør, at der nok ikke er så mange i Danmark alligevel. At skarmboll er så hyppigt, det er måske ikke så mærkeligt. Vi har altså en adgang til køkkenkniv, og der kommer noget lidt senere om, at det nu nok er køkkenkniv, der især bliver brugt. Så det er egentlig ikke så underligt, og det er jo skidefarligt at have stikkenanden med kniv. Så man ender også med at dø af det, mens hvis man banker hinanden, så er det ikke alt, som man lige dør. Hvis du lige lærer blikket fald ned over kurgene her, så kan man se, at ude til venstre er der nogle røde dele, og så er der ude til højre nogle blod dele. Og det går som der står på kvindelig offere og mandelig offere. Og hvis du bare gør det lidt skillet, og ser cirka hvor mange der er, så kan du godt fornæmmere, at der er to tredje del mandelig offere, og en tredje del kvindelig offere. Og det gælder egentlig på stort set alle drabsmetoder, hvertfaldig skarmboll, skud og stumboll, mens for kvælning er det lige omvendt. Og så er der andet der, det er med at lide lidt fordelt. Det er her meget med at gøre, at det er en meget lille gruppe, tænker jeg, og en meget blandede gruppe. Men ellers hvis man lige kigger på kvælning, hvorfor er der flere kvindelig offere end mandelig offere? Det kan du lige tænke over et halv sekund, eventuelt pause og tænke over det i flere sekunder. Kvælning, de hyppeste former for kvælning, traumatisk kvælning, kalder vi det i rettsmedicin. De hyppeste former, der bliver brugt i forbindelse med drab, det er kverkning, det er det man kalder manuell strangulation. Det er, hvor det bliver brugt hænder, arme, en sjældengang, ben til at klemme omkring en halv. Det er nu nok en af de hyppeste metoder indenfor det. Det andet, der ellers er, det er omsnæring, som vi ser ved drab. Det, hvor man er den klassiske fra Krimifilm, det er jo en nylonstrømpe, det kan være alt muligt ledninger eller andet. Der er sket en stigning i Eben, måske ikke i Danmark, men på verdensplanen i antallet af drab med USB-laderledninger. Det er jo fordi, det er det folk har i hånden, man nemt kan få fat i. I gammel dage var det nu nok sejlgaren, som alle gik med i lommerne. Når man skal kvælle en person, så kræver det, at man har fysisk overskud. Og generelt set er man stærkere, og en kvinder har større fysisk overskud. Hvis en mand forsøger at kvælle en anden mand, så ender det nok ud i noget andet enten drab ved stumboll, eller hvor der bliver brugt nogen våben, eller måske bare sikkerfærd til sit. I den her kunstfordeling ligger der faktisk også ved kvællning, at en del af offerne for kvællning er børn. Og ved at drabe på børn i den her periode, der er der ikke kunstforskel. Så det er sådan, at der kan gå ind og have betydning for, hvilke metoder det bliver brugt i forhold til hvilke køn. Hvis jeg og dig, så vil jeg nu sidde og tænke, kan vide, hvordan de her metoder antallet ved de forskellige metoder, kan vide hvordan det udvikler sig over tid. Nu er jeg ikke dig, men nu har jeg plantet det inde i dit hoved, så det er det, du tænker på. Så nu går jeg videre til det næste slide, der viser. Jeg er først den, der I har set før med, at der er et generelt fald i antallet af drab per år i Danmark. Hvis du så kigger ud til højre, så kan du se, fordi forskellige metoder nederst er der skarpvoldt, og så kommer der skude, og så kommer der stumvoldt, og så kommer der kvællning. Den manded har ikke lige taget med, fordi det var så få, at det ikke giver mening at kigge på en udvikling. Og igen, hvis man kigger på en grov linje, så ser det ud til, at det er et fald, og det er testet statistisk, og det er også et fald, som ikke bare er et udtryk for amende variation. Så der er et fald på alle metoder. Det kunne jo godt få mig til at tænke på, at der er et eller andet generelt på spill omkring det her med udviklingen i antallet af drab. Det er ikke fordi, at alle skydevåben er forsvundet. Det vil antallet af draben skarpvoldt jo ikke falde af. Jeg tænker om, at mængden af køkkenkniv er nok nogenlunde konstant, eller muligvis lidt stigende. I tak med flere og flere koggeprogrammer, så får man skarper og skarper knive. Det er nu nok ikke antallet af køkkenknive, der regulerer antallet af drab. Vi er mange, der afholder os for at blive gået drab, selvom vi har masser af køkkenknive. Så et eller andet generelt og noget af det, som jeg har nævnt flere gange, jeg vil kigge på i det tredje studie, og jeg håber, at jeg når at fortalte med, inden at det her skal være gjort færdig, da ville jeg prøve at kigge på, om hvad kunne man tænke, at lægebehandling bedre og hurtigere, læge skadebehandling. Det er faktisk her en betydning. Man kommer hurtigere på sygehuset, så man faktisk ikke dør af det, men det er bare enda mere at være noget vold. Så generelt så har der været en stigning i antallet af volds anmeldelser gennem tiden, men det er fordi man er mere vildt med at anmeldne. Det er ikke nødvendigvis utryk for at reelt stigning i mængden af vold, da man kigger på, hvor mange kommer der ind på skadestuden med følge efter vold, og der er altså ikke den samme stigning, som der ses i anmeldelserne. Men generelt et fald på alle de hybige metoder, som står for 55% af alle drabne. Hvis man kigger på, hvor mange der blev slået hjælp i forbindelse med hver enkelt drabs episode, så kan man se på figurene her, at jeg kan lige forklare, ned og til er den, jeg visste før, hvor mange der var totalt, og så er den så dit op i to forskellige ene med drab, hvor der kun var et offer, der døde ved drabs episode, og så øverst antallet af drab, hvor den person, der bliver totalt med, er drabt i en episode, hvor der er mere end et offer. Og der kan man se, at der er et fald for både i antallet af offer med et offer, men også i antallet af offer fra drabs episode, hvor der er mere end et drabs offer. Og begge fald holder også en rent statistisk set. Der er væsentlig færre offer omkring lige knapp 12% af offerne. Det blev slået hjælp i episode, hvor der er mere end et drabs offer, hvis man sammenligner med den undersulte, der var fra 1946 til 1990. Der var det omkring 25% af drabs offerne, der døde i episode, hvor der var mere end et drabs offer. Langt de fleste af de her drabs episode, hvor der er mere end et drabs offer, det er stadigvæk inden for familien, så var det også i den gamle undersulte. Der er enkelt drabs episode, hvor det ikke er noget inden for familie, hvor det er noget med kriminelle miljøer at gøre, men langt overvejende er det inden for familien. Det er en forældre, typisk en far, som slår et barn og eventuelt en ægtefælde i hjælp eller flere børn. Det kunne godt se ud som om, at det måske vil stabilisere sig det her med drab med flere offer per drabs episode. Det er nok svært at forestille sig, at det helt skulle forsvinde. Hvis man kigger på allersfordeling af drabs offerne, så kan I se her, så får man faktisk sådan noget, der ligner et vindblæst jule 3. I kan se, at langt de fleste offerne er mænd. Det visste I godt, fordi I er fuld med. 2-3-dele offerne er mænd, og 1-3-dele offerne er kvinder. I den her figure har man de yngste offerer nedrest, og så de elleste øverst. Det starter ud med sådan en basis med rimelig mange offer, fra 0-4 år i. Det dækker over, at der især er mange i det første lever, en del offer, der er slået ihjel i det første lever. Det har lidt at gøre med, at man kan blive slået ihjel lige ugenbart. Efter førsten det er en gruppe af drab, så kan man blive slået ihjel i forbindelse med noget børnemishandling, mens man er helt lille og måske ofte tæt omkring fødselstidspunktet. Og så ellers er der sådan en regelrette drab, som man ellers også kan se rammer her. Så er der flere grupper i den her helt unge allersklasse, og det kender man fra andre studier også. Og som man nok kan se, så er der ikke rigtig kunstforskelt på offerne når det er børn, og det er nævnt det også lige kort vejt før. Man kan lave noget statistik på det her, og der er altså ikke forskel på de her børn. Der er simpelthen for få offer til, at den forskel, der er, den kan tilskrives andet end bare tilfældigheder. Ellers så begynder der at komme flere og flere offerer, når man kommer op i boksenealleren, og det kender man også fra andre studier. Det er meget mindet. Det er der, man begynder at dels have samliv, og dermed samlivsproblemer, og det vold, der kan følge med der, folk begynder at drikke til stoffer. Unge mænd synes, at de skal blæres over for hinanden og ender med at komme op og slås. Så det er ikke helt så usædvanligt. Hvis man kigger på den her periode, så er omkring, men det er 67 procent af offerne i allersgruppen fra 25 til 64, og det er markant forskelligt fra den tidligste undersøgelse, fra 1946 til 1950, hvor 42 procent af offerne faktisk var yngre end 15 år. Så det er en kæmpe ændring, der er sket tiden da, og det er det, jeg har været ind på før med, at der var flere drab i familierne med byggas, der indeholdte giftigt kulilde. Så det er forklaringen på det, at de er forsvundet nu. De fleste offerer fra mænd, to trededel, og en trededel var kvinder. Hvis man så kigger på gærningspersonerne, så er det jo interessant, hvordan det hænger sammen. Jeg tror ikke, det overrasker nogen, hvis jeg fortæller jer, at langt de fleste gærningspersoner er mænd. Her kommer der lige en figure med allersfordelingen. Nu er det antaget lidt mørkere nyang, så det får lige at indikere, at her kigger vi altså på gærningspersonerne, gærningskvinder og gærningsmænd. Og det her er ikke for alle drabne, det er fordi drab, hvor der er én gærningsperson. Det er at sige, de drab, hvor der er flere gærningspersoner, de er lige filtræde fra, men den fortæller et meget godt billede på det her, det her 9 ud af 10 gærningspersoner er gærningsmænd, og det er nok også derfor, at vi ofte kalder det gærningsmænd, når vi taler om drab sådan helt generelt, og det kan være, at jeg falder i at komme til at sige det, det er ikke fordi, jeg mener noget dyber, men det er bare en dårlig vand, og jeg synes gærningspersoner, det lyder sådan lidt mærkeligt. Hvorfor er det sådan? Det kan man tænke over, det er jo ikke usavandet, det her er sådan her over hele verden, det er simpelthen mænd, der slår mest ihjel, det er mænd, der laver mest vold, det er mænd, der kører mest spridt kørsel, det er mænd, der gør alt dumt i hele verden, der gældes består udlukkende af mænd, så det har noget med at gøre mænd, opfører sig simpelthen anderledes og mere aggressivt, og tænker sig ikke så meget om, som kvinder gør, det må være den korte forklaring på det, simpelthen, og det gør jo, at hvis man skulle prøve at kigge lidt på noget forbyggelse, og det skulle det her jo gerne mån ud i, ikke at gerne vente, at vi skal ud og gøre det, men at andre kan tage det op, så er det jo en meget godt, det er jo et meget godt sted at starte, at vi skal prøve at se, om vi ikke kan hjælpe de mænd, så de ikke slår nogen ihjel. Jeg tænker, de første har nok lyst til at slå nogen ihjel, hvis de virkelig får den hjælpe, de gerne kunne have brug for. Det er jo en nødssituation i et eller andet omfang, så hvis man på et tidlig tidspunkt kunne hjælpe folk til ikke at gå og slå ihjel, så kunne det være rigtig fint. Jeg har ikke nogen bud på det lige nu her, men det kunne være et godt sted at starte, tænkte jeg.