 Hvor er det hjertelig velkommen alle sammen på denne smukke sommer eftermiddag i Aarhus? Det er en skam, patienterne har trukket for, og jeg tror, de bliver åbnet, når vi er færdigst allersist, så kan vi se, hvor smukt det egentlig er nede i parken. Det er en stor glæde at byde velkommen til den her eletenskabelige kandidavslutning ved hældfårsommestet, som vi kalder os nu. Jeg er glad for, at så mange har mødt op for at fejre hovedpersoner, der sidder herover til højre. Det er, nu kommer Peter på lige om et øjeblik, og nu er jeg på nu, vi sidder lige og snakker om den her dag, hvor man bliver læget. Det er altså en begigumhed, man aldrig glemmer. Man sidder på plejen og tykker blødbrøde stadig vækker, så kan jeg stadigvæk huske, at den gammel man bliver læget. Det er en stor dag. Hele sanktsen her i aflagene bliver overværede af lidt over 400 personer, og vi strimer som såværende live, så folk, der måtte have pårørerne i lang bort i stand, at de også kan følge med. Vi lægger også hele sanktsen ud på vores alumneportal, Leder Gærta, og kan læftere den første alumne hver år, som er set hun hed, Gærta. Velkommen som den, der retter sig selvfølgelig først og fremmest mod jer, de nye læger, det jer, der er hovedpersoner i det her theater, vi har i dag. Men det gælder også de mange pårørerne, der er mødt op i dag, selvom det jer, der har læst og læst og læst og læst og læst. Så var I ikke kommet så langt, som I har kommet i dag, uden at der har været en kæreste eller en husbond eller nogle forældre eller nogle andre, der har støtt op omkring. Så I skal have stor tvilløk også videre, men jeg ved da, at Bagland i også er nødt til at tage selv, og som er en årsantek i sidde her som nybak, det lærer I dag. Eller jeg, I faktisk ikke lærer I nu, I skal lige sige goddag til mig eller senere, så det er efter, at I officielt lærer. En særlig velkommen skal lydde til dagens festhaler Peter Kortop Geisling, der sidder hernede og er spændt, og som siger, han har det chevy fra dengang, han varer for nogen år siden. Vi tager i dag afskedet med et hold på kun-47ers nye lærer, som skal aflægge deres æde lidt senere i dag. Og jeg vil bare lige starte med at sige rigtig ærte til lykke med veloverstået i examen. Grunden til kun er 47ers, det er, at vi er i geskiftet mellem den gamle ordning og den nye ordning. Der er faktisk at vi er tæt ved 200, men det er sådan en lille ekspressoversion, vi skal have i gang i dag. Her er nogle rigtig, rigtig gode kandidater, der skal ud. Der er også to tidspunkter om året, hvor det er altid sjovt at vette kagen. Men der er to tidspunkter om året, hvor det er rigtig sjovt at vette kagen. Det er, når jeg to gange måder tager op mod et antal der letstine omkring 250 nye medicinstuderende, der simpelthen kommer meget, meget glade og spændt og forventningsvulde. Fordi nu skal det starte på det rigtig, rigtig spændende studie. Det er en af de engange, hvor det er rigtig sjovt at være at vette kagen. I den tidspunkt, det er sådan en dag som i dag, hvor man står for stadigvæk nogle glade, spændte, forventningsvulde og dødtrætte kandidater. Det varmer et gammelt dækan, jeg er det som mit, og både at være i den ene og denne enda af fødekæden. Og jeg synes, at man det er vidunderligt at både tage folk ind i den ene anden uddannelse og sluce dem ud i den anden. Jeg håber, at jeg har haft nogle rigtig, rigtig gode ordner ved år som jeg har set, og vi er meget glad for, at vi har måtte have den tid, og jeg er sikker på, at I har gennemgået en meget, meget vigtig del af jeres liv, og I har gennemgået en ekstrem, personlige udvikling. Den første melding, jeg vil sige til jer, er, at der bliver snakket meget uddannelse med set om relevant, kan man forarbejde det, og kvalitet og alt muligt andet, lave uddannelsesvård, så er det den opfylder det hele. Der er brug for jer derude, og I går i gang med jeres videreuddannelse lige om et øjeblik. Det skisme, I vil møde, det er, at I har fyldt op med en hel masse ballast, af teoretisk art overvejende. I skal ud nu i gang med jeres kliniske basuddannelse, og jeg tror, I vil affare, at det er et wake-up-call. Jeg husker meget, at det sælgede mit første halvår som nybarklæge. Det var ikke særlig sjovt, fordi man skal forbinde det her med. Man har meget, meget stor teoretiske videre med, og bruger den ind i noget, der tids minder om fredagrætter og hovedbane går. Andre læger, sygeplejersker, patienter, der kommer ud og ind osv. Det er ikke som at sætte sig ned og læse det eksamen 6-8 timer. Det er noget helt andet. Men I skal ikke fortyve det lyne hurtigt, som I kommer i gang. Så finder jeg ud af, hvordan I kombinerer den, der er meget, meget stor teoretiske viden, I har med, og kan anvende den i praksis. Det er enormt spændende, men hårdt. Som I lidt var inde på først, så tilhører I en overgang, der har rigtig, rigtig gode fremtidssussektorer. I bliver aftalspurt mange forskellige steder. Der er fortsat lægemangel på sygehusene særlig grad i almen med en praksis. På universitet er der efterlyser man rigtig, rigtig gode underviser, rigtig gode forskere. Og der er som en også brug for, at I er i lægemilistriområdet, og hvor der er behov for læger til at drive bl.a. den nuværende regeringsveksplan, hvor der skal være forskning og innovation af højeste klasse. Og så skal jeg sige, at videreuddagens afstillingerne er faktisk øde de sidste år. Så det er så meget, meget svært at spurgere fremtid, med lige i jeres tilfælde, der kan I altså ikke blive særlig pessimistisk. I går ud og skal nok få et job, og det skal nok også være et spændende job. Helt her ved årsvastigheter går vi rigtig meget op i, at leveddansen hele tiden skal gøres bedre. Jeg har allerede berørt, at vi har med den nye uddannelse, vi vil rulle ind, så er der for, at der kommer endnu bedre sammenhæng mellem teori og praksis. Det, der kommer til at ske med den nye uddannelse, vi starter for et par år siden, det er jo, at man allerede fra, eller alle seks semester, på kandidatuddannelsen er ude i klinikken. Det vil sige, at man bliver faktisk betraktet som yngste læge i flokken, igennem en treårig per år ude. Og så har det rigtig måde at gøre det på, og det er det eneste i verden, man gør det på den måde. Så altså sammenhæng mellem det basale og når man skudder i virkelig liv, en anden ting det er, at vi meget, meget gerne vil have, så mange er og kommer igennem den. Og der ved jeg også godt, at vi selvfølgelig er lidt med i uddannelsepolitik, og der er mange uddannelser, hvor folk springer fra os, og videre. Vi har en gennemfødsprocent, der er langt over 80%, og det er altså helt exceptionelt. Men det er fordi, det er en flok dedikeret døgtige klovhoveder, og vi tager egentlig den ene ende, som så er endnu mere, lidt ældre i hvert fald også, lidt klogere i den anden ende. Der må du gerne grine slet. Et tredje mål, det er selvfølgelig, at vi skal have et godt studiemiløf. Som jeg sagde før, de her 5, 6 eller 7 år i brug på lægestudiet, det er også noget, der kommer til at danne jeres liv, og tage gange resten af jeres liv. Og når vi spørger ud i blandt jeres studierende og hvordan det går, så helt over 70% er altså meget, meget tilfredse med det studiemiløet, der er. Og der er også alle mulige andre aktiviteter, der har revyret og næmet SMS, som er studentorganisationen osv. Det med revyren kommer jeg tilbage med til at lide om et øjeblik. Nogle af jeres fremtidige forblikkelser som læge, de er jo nedfælde i det her traditionsrige lægeløfte, som I senere skal aflægge over for mig, hvor I så officielt er læger. Det løftet er jo indført i 1815, og det viler på den hypocratiske æde, der helt tilbage fra det 15.140. Kristig Førsel. Det er noget gammelt noget, men jeg mener stadigvæk, det holder vand, og det skal jeg lige prøve at komme ind på. Man diskuterer nemlig for tid til anden, om det her lægeløfte er noget gammelt snig snak. Jeg synes faktisk i en per ude, hvor der stadigvæk er, let og hængig af hvilken regering, vi har nogle vinder, der siger, at der skal være en øde privatisering, der er mange firmaer, der tilbyder sundhedsforsikringer, til deres ansætte, der bruger prorathospitaler, og måske også til den se, at de er bedste bemiddelige, de kommer forst i køen, så mener jeg faktisk, det er relevant at se på de nøgleparameter, der er i lægeløftet. Så jeg er så meget glad for, at man nogle gange udfordrer lægeløftet, om det holder, og jeg mener, det holder vand, og jeg er helt sikker på, at i en periode, en tid, hvor lægerolden er under pres, der skal man i særlig grad lænes op, at de grundelementer, der er i lægeløftet. Det er bare lige afslutningsvis at sige, at uden at gå ind og være partisk, så er jeg faktisk meget glad for, at den tidligere sundhedsminister, uden denne regering, Astrid Krav, og også den nuværende minister, Nick Heckerup, er meget, meget fokuseret på ulighed i sundhed og sydom, og særligt er der en særlig fokus på de psykiatriske områder. Det er meget, meget vigtigt, og det er noget, jeg synes, at jeg vil gøre til hovedelementerne, grundtankerne i lægeløftet. Det har jeg også sagt til de sundhedsminister, og så smider de selvfølgelig, at jeg er glad, men jeg synes virkelig, at det er godt gået. En omgang så vil jeg gerne ønske, at jeg er til lykke med veloverstået eksamen. Jeg vil ønske, at jeg hellere lykke med jeres videre uddannelse og jeres videre fair, og så en omgang til tak for, at vi måtte bruge ikke det vigtigste, men nogle meget, meget vigtige år af jeres liv her på Aarhus Universitet. Med de her initiale over for min tid, så vil jeg gerne give over, til dagens højdepunkt. Jeg ved ikke, om det er Peter eller den studerende, men det kan vi lige snakke om, hvad er efter. Et af de rigtig store højdepunkter, nemlig, at en reprimand for den nye uddannelse læger kan med Jonas Frank Olsen, skal holde en tale og fortælle, hvordan det har været at læse på Aarhus Universitet, og Jonas kan med. Det lyder godt, ikke? Hver skåde træner mig?