 Min navn er Ulrich Fitterspil, og jeg er kandidat fra 1970 her fra Institut for Stadskunskap. Og siden da har jeg været i 37 år i det offentleste tjeneste. Og her er jeg i 10 år som depalmangechef, både i statsministeriet og undersministeriet Ampestør i Washington. Og så fra 2009 forlåde jeg Stadens tjeneste at komme med i konserndirektionen for Halter Topsø. Og det job forlåde jeg sidste år, sidste sommer, men altså stadig ikke tænkt ud af det firmaet som rådgivere for bestyrelse og familien. Og så har jeg været med med rådgivningspaneler stadig ikke fra BSS her i Aarhus. Da Ampestør i Washington i fem år fik jeg en lidt hudekul start, fordi så kom 9-11 efter september 2001. Og jeg så første hans flyverne flyverinde i Pentagonen, og jeg tog op til Washington og havde stort møde med alle de danske fastboende fire dagefter. Og så det var røstende, begivene æder og samarbejde, glemmer og ude. Og så kom der Ampestør i Afghanistan, vil til Ampestør og dels og senere i Irak, som jeg også begge del var dybt involveret i. Men det tog. Det var 24-7, det gik for os. Når jeg gik ind i Udnadsministeriet, skyldes det blandt andet, at det var det inspirerende miljø, hvor for så vidt alle tre professorer, både professor Børl og professor Eher Grasmussen og professor Maj, er beskæftet sammen med det udnadspolitiske. Børl var professor i udnadspoliti og var meget inspirerende professor. Det, jeg har taget med mig for overhus i mit videre virke, har helt klart været den analytiske metode, som man havde og familie også har her ved institutet, som gjorde, at man straks kunne formulere, hvad problemet var og for så vidt at også forsøge at løse det. Det er også, når de ting er blevet fremhavet ved mig, så det er ikke noget, som selvsæt siger, at det er noget andre skrevet og taler. Og det lært man her hos de tre nævnte professorer. Selvfølgelig har jeg også noget, den konkrete viden, jeg har haft brug for, forventningslærer i og med, jeg har været med til at reorganisere udnadsministerer to gange, statsministerer en gang og hele centralainstitutionen en gang. Det tror jeg ikke, at kunne man have sluppet godt fra uden at have lært det her. Først vil jeg sige, at det var en stor overraskelse af modtag af æreshaldom af prisen. Det havde jeg ikke ventet, men dernæst er jeg meget taknemmelig over for universitetet, at man besluttede, at jeg kunne gøre mig fortænt til at få den. Men jeg var også godt sige, at når jeg så får den, så er det jo for det, jeg har udrette i det offentlige og private. Og det vil jeg give takken videre til Institut for Stadskålskab, fordi meget ikke til. Jeg lærer det både metoder og rent faktiske ting. Det er jo noget, jeg har kun benødt mig af med de forskellige roller, jeg har haft i det offentlige og private.