 Framåtblickande reflektioner, hur kan Sverige bli bättre? Det är ju det vi allra vill. Och här kan vi ordra kopplar ganska kort till Kaisas utmärkt introduktion till seminariet. Nämligen Sveriges självbild är bara ett fördöme för mest i rattigheter. Snabbt effektiv klimatomställning och legitima hållbara tidsdragsprövningar. Och det vi tycker är väldigt tydligt när vi lägger fram vår forskning som vi gör i dag är att dessa ambitioner stämmer inte över ins med verkligheten. Och att problemen av konflikten som vi ser i dag och som vi har sett en ökning av sista åren kommer inte försvinna med novanlig politik. Vi måste hantera de här frågorna, annars sitter vi i trasket i många år fram. Och då var vi lite nu fickna på hur ni som anmälde er till det här webinariet såg på hur bra Sverige är idag innan ni kom hit. Så vi skickade en liten anquet. Alla kanske inte han får den beroende på när ni anmälde er. Och den är absolut inte representativ på någonting. Vi var bara nu fickna lite grann hur ni resonerar. Och det var 41 personer som svarade. Och här på skalan är alltså ett dåligt och tio mycket bra. Och jag måste i alla fall säga att jag var lite överraskad över den här resultaten. Där bland annat alltså många av som svarade är myndigheter och forskare, de två grupperna var överrepresenterade. Men jag hade ändå förväntat mig. Det fanns ändå även med bolag några från politiska befattningar. Och jag måste säga att den här självkritiken i den här bilden eller sunen var mer än jag i alla fall hade förväntat mig. Och det är förstås väldigt positivt för en förändring att man upplever att vi kan göra bättre. För det tror vi verkligen att är fullt möjligt. Vi ställde en andra frågan Hur kan Sverige bli världsledande? Och där sticker verkligen två vegar ut i era svar. Den ena är ändringar i lagstiftning och den andra är mer resurser för samerbuer. Så om vi tänker på hur skapar man en förändring? Nu läget som Rasmus var inne på är ohållbart för alla aktörer. Den här konfliktbilden och långa överklaganden är ju ingenting som vi vill ha i längden. Och de här svaren från er visar på samma sak som vi har sett på våra workshops och i mor samverkan med aktörerna överlag att det finns en ganska bred insikt om problemen. Vi måste göra någonting, det här går inte. Och det är en bra början på en förändringsprocess. Nästa steg i en förändringsprocess är viljan att göra någonting. Kunskapen om vad ska vi göra och vad exakt är problemet. Och just vad gäller kunskapsbiten så har vi i våra projekt försökt och bidra med det underlaget att peka på vad uppmärksamheten behöver riktas. Och subenassist handlar det om beslut om att nu ska vi genomföra den här förändringen. Och vad gäller regelverk och skyddet av samiska rättigheter så är det bara staten som kan fatta beslutet och leda ett sådant förändringsprocess av regelverket. Och då förstår vi ju att det vet ju från andra stora förändringsprocesser i samhället att stora förändringar de ger ju osäkerhet för alla partner som involverade också för gruvnäringen och för industrin. Och det är naturligt att det bevarkar sin intressen för att man känner till nuläget men vet inte hur en ny förvaltning en ny styrningsmodel kommer se ut med starka rättigheter för samhällbygarna och för samhället. Det vi lägger fram i dag går man från bygga mig vidare på den forskningsresultaten som vi presenterar i dag men då är det ju frågan om en maktförhydning och justerade förväntningar. Det är hit och en vikligt om man ska leva skyldigheten som Sverige har inte mot sammanlösa med folk och samhällbygare. Men något som är väldigt positivt är att det finns en problemenssikt som Kajsa precis sa visar ankäden det och även Kristina var inne på tidigare att många flera aktörer inom industrin gör ju redan mer än vart lagstiftningen kräver. Det finns mycket att bygga på. Det som kan ge gruvbranschen en ögad försebarhet och legitimitet är ju regeringen riksdagen. Vi har ett citat här från en av de workshops som Kajsa nämnde representanterna i grupp och lag 2016 och situationen är egentligen uppförandrat men personen sa då att vi vandrar i skyggen av den ulysta radehetsfrågan. Det är det vi har hört för många representanter från gruvnäringen att man ser ju problemet men hur kan vi lösa det? Det är ju en fråga som måste spelas vidare till regeringen riksdagen. Du är mjudare i stilen. Det är många saker man ska komma ihåg här. På min skärm så syntes inte den bilden som Rasmus pratade om så att det var Kajsa's bild som låg far så jag vet inte om hur det är för er på andra sidan men det här var i alla fall den bilden som Rasmus pratade om. Jag stäger fram till den bild som jag pratar till. Vi har ju passat över bollen till regeringen riksdagen och det händer oroväckande lita här. Jag kommer prata om de här tre punkterna. Vi har ett direktiv som kom i mars som riktar in sig på en utredning över särskilt innovationskritiska metaller och mineraler. Den här direktivet utreder inte kopplingen eller inte tänkt att utreda koppling till de samiska rättigheterna och de brister som vi har lyft här. Så överhuvudtaget så nämns behovet av en utredning där rensköpselrätten i en bisats i övrigt så sägs ingenting och det här ska ju då jämföras med den norska utredningen över minerallagen som jag nämnde i min presentation där skyddet för samiska intressen är en central del av översynaren som ska vara klar på vår skiftet. Sen har vi regeringens svar till Särd som Kajsa tog upp inledningsvis då svaret kom från regeringen i februari år och som regeringsvis så anser ju då regeringen i svaret att de ändringar och tilläggs som gjorts särskilt då från januari 2018 där samråd till exempel är ett krav vid miljöbedömningar de är tillräckliga och konsultationsordningen är det enda ytterligare förändringen som behöver göras här och då ska man också komma ihåg att samer eller bolagen länge har ju gjort mer, nämligen de har redan samrott under flera år här och om vi går över till konsultationsordningen då så tyvärr är det så att riksdagens majoritet inte stödjer den som man har dragit tillbaka den och i det missvaren så visas också att en stor del av bolagen och andra viktiga aktörer inom naturresurssektorn då som inte stödjer förslaget och här ska vi då återkomma ihåg att konsultationsordningen är en förutsättning för att Sverige ska kunna rettipicera når det är samerkonvention eftersom det förutsätts i ett par artiklar där och Finland och Norge har sedan rängat en sådan ordning och lyfta i min presentation så det här är oroväckande som sagt och bilden av vad som då faktiskt är möjlig är ganska ensidig och här lyfter vi upp ett uttalande som Ibra Himba i land gjorde för ungefär tre veckor sedan i SVD han säger då om nya gruvor, vi måste ta vårt ansvar vi kan inte bara oja oss när vi läser att kobolt utvinns barnarbete i Kongo och det är ju inte Kongo mot Sverige här utan det finns många flera alternativen i förhållande till Sveriges nuvarande regelverk vi behöver en bättre svensk lagstiftning som respekterar de samiska rättigheterna och det är fullt möjligt och att ta ansvar innebär att vi visar världen att en rättvist mineralpolitik är nödvändig och möjlig och här ska jag också nämna att vi har bjudit in Ibra Himba i land och hans stav till det här eventet men han har avböjt att ta ansvar är en viktig del här och som vi har sagt tidigare en av våra ambitioner med att hålla den här webbinariet är ju också att visa på att vi har en god bild över vilka problem och vad vi behöver rikta in fokus på spotlight och vi är gärna med och diskutera sådana möjliga lösningar längre fram