 Det här år kommer vi att vara i en vänljum här på Rieselska strid. Detta är former-militärhjälften. Den här delen var inte bonden i 1999, men denna var Militärakademi. Vi är väldigt glada att ha denna exhibition i de här premises- –för att ha hänt allt det som har hänt i historien– –som är föräldrat i den här bilden. Det här relaterar mycket med konceptet av exhibitionen– –som vill fokusera på perceptiv, människan, hur vi representerar realiteten. Vi vill fokusera på både individuell människan– –och kollektiv människan, vilket ger oss till det issue av historien. Både konstruktionen och rekonstruktionen av historien. Den här exhibitionen gav oss 20 artister– –representerat med mer än 25 artverk. Det här är artisterna från alls över världen. Man kan säga att det är ett globalt exhibition– –med artister från både Indien, South Africa och Nordamerika. Västern i Europa, Easten i Europa och Västern i Balkan. Jag gör den här exhibitionen tillsammans med kollektiv Silja Prado– –som fortfarande inte är här idag. Vi tror att för oss som curatörer, att det är viktigt för oss– –så vi hoppas att curata en exhibition som blir relevant– –både till den initiaterade artodien– –som blir relevant i den här lokala kontexten– –men kanske också har det möjlighet att bli intressant– –och viktigt också till en större audience. Vi hoppas också att man ska jobba med artister– –som skapar bilder som en medium. Det här är också en väldigt effektiv medium– –för att träffa både initiaterade artodien– –och kanske också människor som inte tidigare– –och intressant med kontexten. Det här bilder i sig– –drar sig till att se ut– –och vi kanske har människor som kommer här. Det är inte lätt att se ut– –för det är första gången den här bilden är öppna– –på den generella audienceen. Vi jobbar med artister som har möjlighet– –att få ut till att se ut– –från den första momenten av en kontext. Men de här artisterna har också– –att ha underliggande lager av signifiering– –som man kan jobba med– –på din eget intresse och tid– –som du vill förvåga till exhibitionen. Men det är nog en exhibition– –som man kan visitera och revisera flera gånger. Och vad är att ta till bilder? Förr i kontemporära art är det att tala om videot. Men i business är det inget att tala om videot. Nu talar vi om att ta till bilder. I den här exhibitionen är det inte så öppna– –som den här ena av scenen. Det är mer som att du går in i en rum– –och du kan till en komplikt situation– –som är en större installation. Du går in i det och du blir en del av det. Och det är också något– –som är en stor differens mellan– –vad man kan kalla videot– –för och nu. Och idag har vi också en väldigt stor– –provetikal effekt i artverk. Vi har sett en lång tid av dokumentärer– –produktioner, jag skulle säga. Men nu har vi en mycket mer– –provetikal, saptal väg av expressen– –sometimes nästan surreal. Många av dessa arbetar– –och vill tala om olika historier. Många av artister har en stor intresset– –i samhället, i vad det är viktigt– –för folk generellt och även i den här regionen. Och därför hoppas jag– –att vi ska ge Belgrade en exhibition– –som kan vara viktigt i den här lokala kontexten.