 Master i barnagekunnskap på UEA har siden 2018 vært en ny mulighet for barnagelærere til å fordype seg i feltesitt. Vi har tatt en prat med faglærere Meredtelønen Fasting for å gi en smakbyt på hva studiet inneholder. Hei, det skal du ha. Mit navn er Meredtelønen Fasting. Jeg har gått på Idrussens skole. Jeg gikk der i tre år og da ble jeg kroppstjinsk lærer. Så tog jeg sosialperagogikk og miljøvern som to- og halvårs studier. Og så jobba jeg litt som kroppstjinsk lærer og med friluftsliv i tillegg. Og så fikk jeg lyst til å ta en master, eller denne enn så heter det hofak. Og den tog jeg på barn med asthma. Så da skrev jeg en master som hadde titelt barn med asthma og mest trengs opplevelser i friluftsliv. Så det er liksom utdanning av meg. Så jobba jeg noen år og så begynte på en doktig grad som jeg leverter på NTNU på Pedagogisk Institut. Og jeg disputerte i 2012. Så min tilkning er egentlig at det har vært med å utvikle den samme mange andre fagpersoner fra andre fag. Vi har sitt i sammen og jobbet ut i her ulike modulan og hvilke fag som skulle være sammen. Og det har vært en veldig gøy prosess egentlig. Så jeg føler at jeg liksom har eierskapte mastern da. Det jeg synes er artig og er fint med mastern er at den er tværfaglig. At vi har blitt enige om hvordan vi vil gjøre det og flere fag underviser på matvis sammen. Så tilkningen nå er at det underviser deg da på en modul som heter Leklæring og medningskaping. Det er jo litt artig da, fordi de andre har kalt mitt fag om rade utefag. Så det er jo fint. Og så har vi jo inne norsk språk og litteratur. Og så har vi inne drama og heller teatefag. Og det er vi som jobber meg og begreper en lek, læring og meningskaping, men også en del utøvende, kaldet kunstnerisk eller pedagogisk utvikling også, fordi det ene eksamen er jo rettelt et samarbeid i gruppet der de skal presentere noe. Og jeg er jo veldig uttatt av det her å se hele mennesker. Så hele læring har jeg vært uttatt av å få fram samikter. Og det er kanskje at barn er kropp, at barn kan låge mye lyd, både fysisk og sosiale. Det er i dagens samfunn veldig mye vekkpare psykiske, men jeg tenker at det er hele mennesker som målige så på unger som en heilet, og ikke minst i en konteks sammen med andre. Så det er der læringsbegreppet vi jobber med og en del med. Og så er det jo det her med lek, som jeg har skrivet dokter grad om da, som jeg synes er året spennende fælt, og få lov å dykke litt djupar inn i mastern. Modulen her er første modul, studentene her, fersken når de begynner. Så jeg tenker at det passer litt, for vi kan også være litt ute, liksom er brenn for det, kanskje bli kjent på en litt annen måte. Vi prøver jo på en måte å ændre litt på ting fra år til år, fordi vi kanskje er forskjellige som underviser, og prøver å tenke at dette må vi, vi må henge meg i tida, vi må få masse litt her med bærekraft, lysmestering, hvordan det står i forhold til media, i forhold til barnager første, hvilke diskussjoner er det, vi må liksom prøve å henge meg da. Jeg tenker at det er så viktig å få, å kanskje gå litt tilbake til den barnekunnskapen, en del barnagelærere har, fordi de har dem jo, men de glemmer det litt, fordi jeg har jo lært om alt det her, med barnets kropp, og hva viktige å bevege seg. Kanskje det her er sosiale, hva viktige det er. Så sosiale tenker jeg, er kanskje noe til det viktige, at vi bygger opp gjennom barnagen da. Og der legger vi jo vekt på, både når vi prøvde om lek, og læring og meningskap, så tenker vi jo veldig mye på det sosiale da. Så jeg tror det er veldig, veldig viktig, å få de her kompetente folkene ut i barn, tilbake til barnager, men også til å kanskje være ressurspersoner på tværs av barnager i kommunen, som kan være støttespillere, til å liksom ha litt fast seminar med ansatte, holde opp i kompetanse, få til refleksjon, kan alle lese den artikeln her, det er mye tjengelige paneten som ikke er så komplisert. Og så det her det teoretiske refleksjon som vi må ha på en master er jo så klart ikke for alle, men likevel tenker jeg, at veldig mange har jo kanskje ikke helt tro å passe selv i folter her, så det er viktig at vi som fagpersoner har tenkt at vi bidrar og at det er jo en master, men likevel så er det jo på en måte en, det kan jo være mye praktisk kunnskap med barnmange og derfor kanskje min ingang til å ta med hovefakt selv var at jeg egentlig er veldig som praktiker, men det trunns også folk med master som har en veldig god kunnskap som praktisk med barn som kan da klare og knytte teori på det. Så det er mange olika personer som kan ta en master tenker jeg. Det er en måte jo også andre som er liksom andre studenter som er veldig trusert i feltet, og det er jeg synes det er gøy at det er en pleie å være en god mikst og folk som har jobbet av mange år og noen som er liksom er nutene, og de kan litt sånn utfylle en annen litt, fordi at de er gode på litt ulike ting og de kan hjelpe en annen, så jeg brenner jo for det her at den får til et grupparbeid under mastern og at den prøver å være en team, da. Og jeg søer, jeg søer mest enn ommigen. Ja, ja, ja! Ingen sild! Mere informasjon om studietilbudet finner du på uia.no Skråstrækstudier Skråstræk Barnarlik-kunnskap