 Hát így a záró körre akkor mindenkit a délutánban is köszöntünk szeretett, akkor azért gyorsan gondolom, bár mindenki majd, hogy nem mindenkit is, mert azért gyorsan bemutatom a kerekasztal résztvevőét, mellettem Liberman Márta, aktivista, blogger, és hívnagy mama, ez igaz? Ez a védiegyet, akkor majd ezt kovács virág az alternatíva alapítvány. Hát nem sokkal a kuratoriumi elnökkel. Kardos Tamása Tassztól, illetve Sárosi Péter, a Jógri Porter alapítványtól. Én pedig Mülner Dóra vagyok, aki szintén az alternatíva alapítvány kurátora vagyok, és egyébként pedig újságíró, de igazából én fogok itt a legkevesebbet beszélni, mert szeretném, hogy ha egy kicsit azt próbálnánk meg körbejárni, hogy ugye majd élelőtt arról, hogy mi történt ebben a projektben, ami közben elvégeztétek a szűrésseket, nyilván 100 meg 100, és ezer meg ezer tanulságot és tényt lehetett megismerni, de hát egyrészt, hogy mindez akkor hova mutat, illetve hát azok az alapítványók, illetve munkán személy, akik itt a kerekasztalnál őrnek, hogyan látják, hogyan integrálható ez egyrészt a saját munkájukba, illetve minda az, ami itt kiderült, az hogyan bihetőt tovább, és melyik alapítvány illetve eltemárt, ahogyan tudsz ezzel a további agban dolgozni, illetve mi a jövő, és ugye az volt a másik nagyon fontos kérés, hogy a lehetőség szerint próbáljunk, hát pozitív van nézni a jövőbe, hogyha lehet, akkor menjünk, Márta. Tudom magamról, hogy hív pozitív vagyok, és hát nyilván átmentem mindezon a problémán, amin egy hív pozitív személy át tud esni, viszont rengeteg segítséget kaptam és megtanultam azt is, hogy mennyire jó az, hogy ha az embernek segítenek, elsősorban természetesen a sorstársa, hiszen ők tudnak igazán hitelesen segíteni, és hát mivel pedagógus vagyok, ezért rájöttem arra, hogy ezt én is nagyon jó tudom csinálni, hatékony vagyok ezen a területen, és kezdetben a sorstársaimnak segítettem, persze elsősorban a nőknek, hiszen velük tudom igazán megtalálni a hangot, aztán persze később a meleg fiúknak is tudtam a segítségére lenni, aztán később elkezdtem foglalkozni, kiléptem ebből a körből és prevenciós előadásokat tartok, foglalkozásokat inkább így mondanám, az ország minden területén iskolákban, és ahol ugyan tudom, hogy amit a Tamás is mondott itt, hogy a célcsoportnak a kiválasztása, ezek a középiskolás fiatalok, nagy valószínűséggel nem kerülnek olyan helyzetbe, hogy hív pozitívak legyenek, viszont nagyon jól lehet foglalkozni velük olyan kérdésekkel, hogy stigmatizáció, elfogadás, és ebe viszont nagyon-nagyon nagy eredményekkel tudok elérni. A másrészről orvos tovább képzéseken, orvos egyetemeken tartok előadásokat, elsősorban arról, hogy milyen hív velélni, mert az egészségügyben azért annyira nem nincsenek tisztába ezzel, hogy mit is jelent számunkra ez a hív pozitívítás. És hát egyéb, te bárhova, rendezvényekre elmegyek hahova a hívnak, és foglalkozom minden délmával, ami a hív pozitívítással kapcsolatos. Sajnos a, az érintettek egyesülete, a plusz egyesület ma már nincsen. Ezért vagyok kénytelent tulajdonképpen egyszerűen egy személyes intézményként ezzel foglalkozni. És hát ugye mondtam, hogy az a védiegyem, hogy én vagyok a hív pozitív nagy mama. Ez valamikor régen egyszer egyéb színapszison jött, hogy mit érjanak a nevem mellé, hogy ki vagyok én, és akkor találtam ki ezt a hív pozitív nagy mama. Ennek megfelelően nyilvánosan megjelenik a Facebook-oldalom, ami most már egy ideje nem annyira működik, mert elég sok más problémán volt. Ez a hív pozitív nagy mama néven van. Facebook-oldalom és az e-mail-címem is ehhez hív pozitív nagyomakuk az gmail.com. Ezt azért szoktam mindig elmondani, mert ha valahol valakinek szüksége lenne, hogy egy hív pozitív szeméj résztvegyen valami rendezvényen, és tudok valami pozitív dolgot csinálni, akkor nagyon szívesen megyek bárhová. Most én a Berecki Tamás helyet vagyok, de hát nyilván az ő nevében egyértelmen nem tudok nyilatkozni, viszont mi nagyon sok minden meső, szinte mindenben egyetértünk. Úgyhogy ennek alapján az kell, hogy mondjam, hogy a maga a konferenci, a száma vagy fantasztikus élmény volt, és mivel valóban úgy látjuk, hogy a megelőzés a legfontosabb ebben a kérdésben. Én azt hiszem, hogy elérte a célját ez a projekt, mert olyan módszereket mutatott, olyan utat mutatott, amit szerintem abszolút követendő példa lenne, és jó lenne, hogy hát én... Igen? Tehát egyébben kevesztem a segítségét. Majd ki találjuk. A alapveten mindig megtaláljuk a megfelelő módot arra, hogy milyen módon tudok én valami benne segíteni. Úgyhogy én ennyit szerettem volna elmondani. Úgyhogy most adjuk drovább, és akkor úgy is névem, fel fog merülni meg ilyen ilyen kérdés. Mi volt a kereset, hogy hagyjál tovább? Hát egyébként hogyan tovább, és hogyan együtt tovább, kivel, akik most itt a kerekasztal, mellettünk neki lehet a kerekasztal a szembe. Hát szerintem egy nagyon fárasztó projekt volt, én zeki torsira, és Ramira, akik el ilyen nem almozsz a kaszain, mert a jarami ott volt el ezelőtt. Hello! Úgyhogy azért itt volt, aki egy nagyon kemény bukkanok, szerintem ebben a projektben, meg nagyon sok tanulság, de hogy én próbálok minden pozitív szemlélető ember lenni, és hogy szerintem tök jó ilyen kapcsolódások, hogy teljesen a mártával most a héten találkoztunk először egy cukrázdában, és akkor így nagyon jól egymásra hangolottunk, és az előbb már arról beszéltünk, hogy akkor ezt, hogy lehet szorosabbra fűzni, mert a miskolcik kollégiákat is cikét ma ismertem, tehát hogy így vaptikat is, tehát hogy én tök jó együtt működések kezdemények megvalólt, tehát hogy már ilyen nagyon működők is, meg szerintem nagyon jólnak tönő kezdemények vannak, utána ezt akartam mondani, igen, amikor értük a pályázot, ott volt egy kis kigszermi, azért alapveten beleírtük, ezt akreditáltatjuk ezt a Starter kit, és a hozzá köthető uti könnyvet, annyira jó, hogy véletlőn kiszettük a pályázatból, mert hogy ezt már meg kellett volna adni a komercius 31-én azt hiszem, de hogy ezt most ökj, hogy nem kellett, de hogy van egy ilyen tervünk, hogy most egy kicsit izépíhenünk megállszámolunk, és aztán egy akreditált képzés szeretnék ebből csinálni, és nem vagyunk szabó rékánok a konkurenciája szerint, a marchiba léról beszélgettem. Szóval, hogy ebből is tud lenni egy együtt működés, mert ugye rék a mosbocs, hogy így megszólítottalak, de hogy Timos csináltok ilyen tréningeket, például, holnap is, és akkor ilyen dudás Márjával léról beszéltünk telefonon, annak javaslater, hogy mondjam el, mert már neki, hogy mit akarunk, mert elmondtam neki, hogy nem tudod, de de hogy ezt akarjuk, és mondta, hogy ő is ezt akar. Akreditált tréninget szeretnék. Nálom egy kicsit a kattanás, az a sex edukációs része, mert hogy azért így a több segítersetem van, az látszik, hogy erről tudunk így lazán beszélgetni, és ha nem tudunk erről lazán beszélgetni, akkor tanácsot adni sem tudunk, hogy ha mindegy, hogy kipirul jobban, de ha bárki pirulabban a szituációban, akkor ez nem tudhatékony lenni, hogy az alapítványnak van, nem tudom, ha dildóunk van sok, tehát hogy dildó alapítvány vagyunk, mert, hogy pedig nagyon fontos, és én ezt testeltem, hetero, pasikom, még nem. Meleg fiúkon, meg lányokon is testeltem, hogy föl tudják ehúzni az ofszert, és nem tudják, és ezt ennél is mondják, hogy nem tudják, és el is mondják, hogy ez a varban vagyok, hogy ha vennem kell, úgyhogy inkább guminélyekül dugok, ez tökre nem jó. Tehát ezzel így foglalkozni kell, és hogy szeretnénk terjeszteni az igét, és nagyon gazdagok lenni majd a kis villogó, stárterkitess csomagunkkal, aminek a... Hanyadik, ez volt a 4. verziója, és aztán a következő lesz a második, hogyha így a Star Wars-ra hajazzunk. Tehát el szeretnénk, köszönöm. Főkérés, hogy hogyan látjuk a jövőt együtt működést. Hát meg, hogy ti a ta az, amit tudjuk, hogy van egy számos ehhez, vagy közelítő projekt, most éppen mit vannak a jövőben, mit vannak a jelenben, és mi a... A tasz, hogy általában az ártalom csökkent, és felől közelíti, általában a hív prevencióot, és ezeket a matárgyat kérdéseket, és én azt látom, hogy a cívileg felől az összefogásban nincs igazából hiány. Amikor ez előkérül, akkor az általában a félelem miatt szokott, és azt szintem az nagyon rossz, hogyha elkezdünk félni attól, hogy kit milyen szankció érhet, amiatt, hogy milyen tevékenységeket próbál folytatni, de sajnos azt látjuk, hogy ennek van realitása. Hogy a félelem? Hát, hogy nem mindig alaptalanok azok a félelemek, de hogy nyilván, hogyha össze tudunk fogni, a cíviltásodalom úgy lehet eredményeket elérni. Tehát, nem tudom aztom javasolni, hogyha bárkiben bármilyen félelem berül ne fel, akkor nem tudom közösen próbáljuk így cívilegként ezeket értékelni a helyet, hogy nem tudom. Tehát, a zártalom csökkentése kapcsolatban, ami egy ilyen főfélelem mostanában egy egyáltalán kilehet eljteni azt a szót, hogy tűcsere, és hogy nagyon körül kell leírnunk ezeket a szolgáltatásokat ahhoz, hogy tényleg tudjunk erről beszélni. Én azt gondolnám, hogy merjük kiajteni azokat a szavakat, amilyen tevékenységeket akarunk folytatni. Erre búzdítanék mindenkit, és a jövővel tekintetben most ezt nagyon jónak találom, hogy vannak ezek a projectek, amiről beszámolta az OTH és az OEK, és bizony bennel, hogy ezek a szervezetek nem fognak eltűnni, mert ugye erről is volt szó, hogy a különböző ilyen állami általakitásoknak lehet, hogy ezek az áldozatai is lehet, ezek a szervezetek, de hogy ezzel párhuzamosan, hogy hogyha bármilyen folyó projektjük van, akkor azokat az általakitott szervezetek tovább fogják vinnni. Úgyhogy kicsit nehéz akárre a három éves jövőbe is beletekinten, de hát nem tudom mennyire hamszat, ez így eddig pozitívnak, majd még próbálom hangolni magam arra, hogy is tudjak mondani. Igen. Hát a mi szervezetünk, hogy ilyen nem nyújt szolgáltatást, nem vagyunk, szóciális ellátás szolgáltató szervezet, mi feladatunk ebb a projektból az volt, hogy látható vált együk ezt az egész projektet, és ugye ezt első sorra a filmeken keresztül tettük meg, volt az első filmünk a forró a vérem, ami az gondol, hogy egész szépen futotta a filmket, tehát az az előnyé ezeknek a kis videóknak, hogy egyébként belet velük kerülni hagyományos médiába TV-ben is, különféle TV-műsoroknak el lehet adni, úgymond az ezeket, mint vágóképeket vagy anyagokat, amivel aztán készülhet olyan TV-műsor, ami viszont nagyon sok embert elér az országban, és ez is volt a cél, hogy különféle megállhatók, mennyire látszik az, hogy valóval, tehát hogy a cél nemes, a médiát szerencsére tehát rösszesen van a médiának az a része, ami a falakban lehet ütközni, amit kimondottan mondjuk teljesen áll, amik kontrollattál a média az egyáltal ennem a dennek helyt, ugyanakkor beletkerülni ez hír TV-be, beletkerülni RTL klubba a TV-be, tehát azért vannak olyan TV-i csatornák, rádiók, ahova azért belet, azt gondolom ezekkel a témákkal kerülni, és vannak olyan hális tennek, vannak olyan újságírók, akik ezt a témát már évek óta elég jól fel dolgozzák, szimonalassan fel dolgozzák, és velük együtt dolgozz, a szerintem ezt jól belehet mutatni, mert azért az alap, ahogy a alapvetően megjelenik a médiában, ugye ez ilyen napi hírek szintjén, vagy bulvárírek szintjén, az nagyon problémás, de de hogyha az ember dolgozik az újságíróval, akkor lehet minőség reportokat látni ebben a témában, vannak kimodottan olyan újságírók az gondolom, amikik jól munkát végeznek, és hát amit meg mi csinálunk, az ugye egyrészt terjed az internetten is YouTube-on, forró a vérem, igen, amit mi felartunknak tekintünk, az az, gyakorlatilag, hogy tassuk, hogy hogyan változik így a drogszcén a Magyarországon, és itt kimondottan mondjuk mivel ugye a problémásabb része mindig a prioritás, azért mire próbáljuk bemutatni mindig a legpróblémásabb részét, most ezen a projekten kívül beszélve, amit jelmentünk mátraverebébe, és ott forgattunk ugye a szintetikus kanabinoidoknak a fogyasztásáról az ilyen kistérségekben, tehát ez is egy olyan tém, a szerint a mivel, hogyha már a jövőről őnk ezzel nagyon kell lenne foglalkozni, ahol ugye semmi szolgáltatás nem jut le, vagy nagyon kevés és és hát, át alakul teljesen a drog piac, és és hát másrészt pedig foglalkoztunk ezzel, a kimondottan ezzel az inyekciós drogfogyasztói színának a bemutattása, ugye már mi előtt elbezárt a kékpontűcserem, hogy már akkor elkezdtük ezt egy dokumentálgatni, és utána a bezárt, akkor volt ugye a szobanyozban színűfilmünk, utána készítettük még egy filmet arról, hogy élet a tűcserebezárása után utána nyolcik, ugye kimondottan az alternatív alapítványnak a munkáját mutattuk be Józse Fárosban aztán volt ugye a forról vérem most és azt igérhetem, hogy a mi részünkről a jövőben is ezt folytatni, fogjuk, mert ezt nagyon fontosnak tartjuk abból a szempontból is szerintem, hogy Magyarországon térségben Józsághoz zalellentétben nagyon kevési érintetti, olyan csoport valami érintetteket, képvisel azokat a csoportokat, amiket a Zens ugye ezeket a kulcspopulációknak szokott nevezni hív, fertő és hepatitiszt fertőzés szempontból ugye említettet, hogy megszűnt például a plusz szegyesület, ami nagyon szinte nagyon rossz dolog, hogy nincsen egy szervezet, ami képviselé hív pozitívokat, és hát igazából az aktív drogfogyasztokat szervezet sincsem, Magyarországon, vagy akár metadon klienseket képviselő szervezet, holott azért a térségben van több bországa, hol egész jó ilyen szervezetek vannak Tövben Macedonia, vagy akár már Ukrajnába van, nézzünk ott is, tehát ez nem csak nyugata-urópai dolog, és ez a filmezés azért is jó az gondolom, mert megjelennek benne maguk az érintettek, itt most láthatunk ezt a kis filmet, ott is az érintettek, elmondták, ők mondták el, és és szerintem ez nagyon fontos, mert ezeknek az embereknek nincs hangja, nem nem hajják meg őket, vagy ha megmutatják őket, akkor többnyire nagyon stigmatizáló módon mutatják be, és ezek azok a megjelenési formák, ahol egyáltalán minden emberi lények meg tudnak nyilvánulni a társadalom felé, ezért is fontos, mert ez ebbe viszont a média, a mainstream média van soha nem tudnak megjelenni, még azokban reportokban nagyon ahol, amiket velünk közösen készített, ott is ugye, nem igazán, erre viszont nem alkalmas a mainstream média, és erre viszont szerintem az ilyen típusú film, meg viszont alkalmasak amikor egy ilyen baráti közegben tudnak megnyilvánulni. Hogy az internet megjelenésével azért az nagyon sokat számítnám, hogy csak minden azért az internetten más akar inkább terjesztett, mint a mainstream médiaban kell jelent menni ezek, amit mennyire igaz, és így bátja is nézek, hogy mennyiben az a közeg, amin el lehet jutni, vagy élenütszára. Hát mi abba mi abba hiszünk a kollegájám alapistak, és kérdésével, hogy mind a kettőt kell használni, tehát hogy van, igen, vannak a videó megoztó oldalak, a YouTube, van a Facebook, a közösségi médiákat, amikre keresztül most már egyre többen bele ezt el lehet jutni. Habár ott, ugye, ott is azért így néha nagyon nem tudjuk pontosan, hogy milyen algoritmusok működnek a hát térben, és kik azok, akik meg határozzák végül azt, hogy hány emberhez kiutál, meg milyen mint az időjárás tényleg, nem tudjuk előre gyerezni, hogy az adott félmünk megkor a közösségekhez fog eljutni egyszerűen, teljesen kiszámíthatatlan jelenleg ez a zegész dolog, azt, hogy most YouTube-ban érdemes terjeszteni, vagy Facebook-an, a Facebook videó, és most már egyre inkább fut, de szerintem, hogyha kombinálja az ember a kettőt, tehát, hogyha a videót az anyagainkat, az üzeneteinkat, akár videó, akár más, a mainstream médiában is, és közösségi médián is, akkor azt, mint az a leghatékon nyap tud lenni, tehát, most is érdekesináltunk, New York-ban egy filmet az Angeszről, amivel együtt dolgoztunk a Baló Műsorával, az RTL klubban, amiben bevágtak belőle érszeket, és akkor ez ugye terjed a közösségi médián is, és a mainstream médiában is tud terjedni, tehát szerintem ez a leghatékonyabb az ember mind a kettőt próbálja használni. Ég az ebben csak egy ilyen annyi adalék, hogy én nem régen, amikor beszélgettem egy, hát ilyen honlap optimializáló magyarúltalán így lehet mondani, hogy ő mondta, hogy vannak erről kimutatások, hogy a magyar médiát az, hogy fogyasztják, és ő azt mondta, hogy a második helyen áll a YouTube, hogyha egy összevegyik az összes csatornát is mindent, ahol bármilyen médiatartamat lehet fogyasztani, akkor ott a YouTube az második helyen van. Egy buntum már majd igen, megáltalában a közösségi médiákat. Hát nem tudom, ilyen kapcsolati háló, meg véletlenek, meg, tehát vanok, akikkel utcázzunkint a kliensekot, ott az van régóta, és ez pedig utána így bővül a, tehát igen, a mártához például úgy jutottam el, ugye a tamáson keresztül, a tamáshoz meg egy blogon keresztül, tehát, hogy ilyen, meg azt a mindenki hoz még magával egy embert, ugye, szokták mondani, de ezt most elloptam ezt a dumet, tehát hogy így a médián így gondolkoztam, mert én nem miértek a médiához, de pedig most a héten megjelent a kis kegyetben egy report. Rólunk, ott kifejezettem a sexmunkás utca, volt a fókuszban, ez nálom így a búlvár, ugye az búlvár, most vettem egy ilyen újságon, csak beszken. Csak beszken eltam a cikket, a többi helyeknek. Raltatok keresztül, kerül valami egy kis kegyetben, az még mindig a jobbik út, mint, hogyha valaki gondolval, amit a nyőkül, vagy... Igen, viszont akart egy újsági rópasi forgatni, nálunk, tehát hogy mi azért így, ha jön ilyen sajtó, akkor vagy az önkéntes, önkéntesen dolgozó public best hazirányítjuk, vagy ha éppen valamiért mégsem, akkor így leülünk, és különkül sem körbe kérdezgetjük, hogy mit szeretnél, és voltkor jött egy pasi, most azért nézzen ki a többi ekre, mert én az óta se értem, elívtuk egy témünkre, nem tudom, melyik internetes oldalnak szeretett. Van a videót forgatni, sexmunkás, vagy úgy, hogy sexmunkás persze nem látszik majd meg a fények, de megkenesztem, hogy mi a célja, vagy mit szeretnél ezzel elérni. És nem tudott rá válaszolni, hogy én mit képzelen, miért szélja, nem mondom valami ő zöntet. Igen, és akkor próbáltuk körbe bárst, tehát, hogy egy körbe kérdezgetni, mit négyem voltunk, és nem ment át, nekem nagyon megfejdult a végén a fejem, meg aztán úgy döntöttünk, hogy köszi nem, tehát, hogy nem szeretnénk, hogy negatív boomot, tehát, vagy ilyen stereotypiai rösítő dolog legyen ebből, most az, hogy az hatás vadás dolog legyen assza szeretnénk, tehát, hogy ilyenek ezt nem akarunk hozzájárolni, úgyhogy nehéz, de meg a nők napjával is van pozitív sztorinkot, el is jött velünk az újságíró, utcazni, és akkor így csillogós szemmel rajongot térni. Úgyhogy ezt szerintem, is tudom el. És annyi, hogy én mindig, amikor jön egy újságíró bejelentkezik, akkor megkérdezem, hogy küldjünk-e szakmai programizés, és akkor így küldjünk-nek a nyagokat, hogy ők rohavassan, és akkor mondjuk, nem kérdezne az nagy hülyeségeket, ha egy nege rohavasta, hanem akkor meg lehet tudni, hogy ezt rosszik lász. Peter, mondd, bültel csak, hogy látad neked a kapcsolatot, ha már itt tartunk a sajtóval. Mondom, hogy téged aztán, főleg egy ilyen névvel, vagy egy ilyen jelzővel, amit epitet olorvencot magadnak választottál, és ha így névál megtalálnak, mi tudsz rajtuk keresztül elegedni, hogy ilyen egyszerűen foglalmaz. Az az igazság, hogy nem könnyű feladat a sajtóval kommunikálni, főleg egy ilyen területen, nem ami annyi ennyire stigmatizál, ugye hív pozitívítás azért, a mai napig az egyik leginkább stigmatizáló dolog. A másik nagy nehézség az, hogy hív pozitívok talán mindenki másnál jobban rejtőszködnek. Tehát nem vállalnak semmilyen mediumban szerepet, nagyon kevés az, aki ezt válalja, de ha mondjuk a tamás az egyik, a másik meg én vagyok, de mi is válogatunk, tehát nem jelenünk meg akárhol. Ennek az okan az, hogy még egy-két évvel ezelőtt is a media leginkább a szenzációra hajtott, tehát ez a csontsovány, elessett étszes, aki a halálámban, és tényleg semmilyen más célja nincs. Hát egyrészt nem meg, másrészt meg, nem is voltunk hajlandók, tehát ez én történetem, az én történetem például pontosan azért izgatja a sajtót, mert hogy áldozatként tekintenekrám, amit én nagyon-nagyon utálok, de én nem vagyok áldozat, ez kikérem magamnak. Én pontosan ugyanul a hív pozitív vagyok, mint bárki más. Hogy hogyan fertőzettem meg, az az én magán ügyem. Ez az egyik része a dolognak, a másik része az a dolognak, hogy sosem jut el az, amit igazán közvetíteni akarnánk, és ez most az utóbbi időbe kezd változni. Tehát egyre több olyan megkeresést kapunk, ahol nem az a cél, hogy valami szenzációt közüljenek, hanem valóban azokat az értelmes célokat próbálják megközvetíteni, amiket mi fontosnak tartunk. Tehát, hogy ugyanul jön emberek vagyunk, mint bárki más, hogy ma már a hív pozitívok is jösenek halára ítélve, hogy jó az ellátás, hogy gyógyszereket kapunk, hogy teljes életet lehet érni, hogy a hív pozitív nők azok igen is biztonságosan szülhetnek gyereket, hogy családjuk lehet. És én úgy gondolom, hogy ez talán egy kis reményt a darra, hogy előbutobba a hív pozitívítást is a helyén fogják kezelni. Igen. Csak még ezzel is satlakoznak, mert nagyon érdekes tulog, hogy én nagyon bipolarisan működik a média, hogy vagy áldozat, vagy bűnös, és akkor így... És egyébként ez majdnem minden ilyen csoportnál jellemzőt, tehát nonyjuk a sex munkásetében, és csak ezt a kettőt tudja elképzelni édévalakiről. Drogfogyasztás esetében is, én ki nem adottam, nem szeretem azokat a reportokat sem, amikor ilyen könnyfakasztóan szentimentális mondjuk drogfogyasztókat, és hogy ők a szerencsétlen áldozat, és nem tudom, én ezeket se szerettem a másik extrémítás. Én azt szeretem, hogy ha emberként mutatják be, aki esendő gyarul emberek, akik hoztak, mondjuk, hivásdöntéseket az életük során, de ettől még nem válta kevesebbé, mint bármelyik más ember. Ez mondjuk ritkább. Az előttel azt akartam mondani, hogy gyakran szerintem az ilyen szociális elletésre dolgozó szervezetek, meg az a médiak között gyakran van egy ilyen konfliktus, amit szerintem el lehetne viszolaggyos, hogy könnyen kerülni, hogyha megértenék egymást, ha megértenék azt, hogy teljesen más célja van, más célok mozgatnak egy médiát, mint egy mondjuk egy tűcsörét, vagy egy bármilyen más szóciális szolgáltutás nyúltó szervezetet, tehát hogy a médiában nem kell azokat a célokat keresni, amik mondjuk megvannak egy non-profit szervezet, nincs ilyen. Aztán az a lényeg, hogy olyan tartalommal töltse fel a saját oldalát, ami mondjuk, amit az emberek megnéznek, ami érdekli az embereket, ezt töfügetlő lehetnek. Tehát se vannak etikai normálja az újságírásnak, de hogy alapvetően a média azért nem ugyanaróz, tehát ez nem egy ilyen non-profit válalkozás, tömnyire a média, tehát hogy és ez meg kéne érteni, meg kell érteni egymást, mert el a médiának, mindig arcok kell lenne a médiának, és ebből fokadnak ugye problémák, amikor tán, ugye mondjuk a demutatnak olyat is, amit nem kellett volna, de szerintem egyébként a szervezetekot civilek is fölkészülhetnének jobban, meg a médiával való kapcsolat tartásra, tehát például optimális esetben szerintem, hogy civil szervezetnek kell lenne lenni olyannak, hogy kommunikáció stratégia, hogy ki az, aki mondjuk el mondja, kifelé, a sajtó felé, milyen ügyekben kiszólal meg, és akkor hogyha ezek milyen üzeneteket kell lelmondani, optimális esetben lenne persze mondjuk civilek számára a médiatraining, amikor kiképezik arra őket, hogy hogyan nyilatkozzanak, mert ennek is annak azért vannak szabályai, általával az ilyen legfőbb hiba a szakmázás, amikor valaki elkezdeni értelmisségi hosszú egy, mondjuk egy videó, egy TV-híradó interjúba, az a leg rosszabb, mert akkor ilye bármit kiválkozhat belőle utána, de ezeket szerintem tök könnyen át lehet megyébként adni, hogy peda a TV-híradónak csak röviden, nagyon röviden, és mindig ugyanazt ismételgetnél, ugyanazt az üzenetet. A report alanyképzés egyébké lesz, tehát és főleg a kibogyiderről van szó tényleg, tehát a civil szervezetnek, mert aztán végebb, tehát hogy bizonyos helyzetekben, az is van, hogy mindegy mit kérde ez az újságíró, azt kell tudni elmondani, amit valamilyen módon kommunikálni kell, de nagyobb eszetünk, hogy legyünk nagyon pozitív, aki én úszerevel ezelőtt felületseltem egy drogérje címűsott, ami annak idén az nagyon meglepetés szerőlt a magyar rádióban, tehát ugye azért nem volt még agboriban, vagy nagy bántorság is volt, melyük a megbízóinktól, bizonyos időközömként, vagy folyamatosan ugyanazokat járjuk, valamire nagyon bologattál az elő pirágy, és a Péter, amit mondott, abban volt, hogy ez a helyzetre sokat nem iaúlt a úszévalat, s őt, íták valamilyen nézésen van, úgyhogy ha mindig ugyanazokat az útakat kéne, végigjárnunk bizonyos időközömként, vagy folyamatosan ugyanazokat járjuk, valamire nagyon bologattál az elő pirágy, volt abban, hogy... Hát az időképzésben mindenképpen igazal van, de ahhoz én nem jelulhatok hozzá, hogy a stigmár amig rányomjon, tehát tőtt menjen és keressem magának egy szekzunklást az út szenért, tehát hogy a célja az nekem ez, hogy mi az üzenete annak a reportán, mert csak van üzenete, az sincs neki mert most most, de hogy kereszem jutott a neves, hogy ez egy olyan oldal, ahol tényleg csak ez a hüyebúl vár bocsánat, nem az okos, hanem a buta, és csak az, hogy azért olyan, ott egy kicsit szkeptikus leszek és kötöszködő, de nem majd ír olyan rosszát ról. Médiaiára azért szokták azt mondani, az a fel... Média kerekasztol el a ugyatok, de valószínűleg... Felkérésekről, hogy ezt szokták azt mondani, hogy ez egy olyan ingyáreklám, amit mindenképp vagy, de én is azt gondolom, hogy nagyon az látszik, hogy gyökeresem mást akarnak kihozni abból, mint amit te kommunikálni szeretné, és nem látszik az útja, hogy át tud vinnőző zenet adatok, akkor megkaszíntem, igen, lehet ilyen döntés meghozni, de bocs, jól. Kérek azt a szereplőit. Úgy egy kicsit szerettünk volna, hogyha simit a doktor mű is itt van, egy kicsit arról beszélni, hogy az állam és a címilek vagyan tudnak együtt működni, hát most az ő nem itt léte a másik oldalt nem fogjuk tudni megmutatni, de tihoz érzitek, és akkor mindig gondolkodni kell, hogy pozitívan gondolkodjuk. Tehát, hogy láttok ebbe lehetőséget újra járunk egy utat vagy vannak kapcsok lehetőségek helyzetek, miközben hát tudjuk, hogy nagyon nehéz helyzetben van ez a szakma megítetségében, mint támogatottságában, setők és a többé tehát, hogy a rémes dolgokat azokat nagyjából jobban sejtjük, láttok-e valami fejint, valamilyen alapúkban nagyon nap közepe van véget, vagy nagyon hát nem tudom, hogy neked ezzel hát én látok, bocsát bármilyen meglepőd, én a naív igen, én naív pozitivista és együtt működés párti vagyok, és hogy ezt egy ilyen alap akszima bennem, tehát nem mondhatom az, hogy szerintem mindenki vele együtt lehet működni, lehet, hogy jó, van akivel nem működni együtt az is, igaz, jó? de hogy egy csomosszor a civileket vagy civileket úgy elítjek, vagy jaj küszegénye árva, nem vagyunk árvák, hűének ne nézdenek, és hogy az, hogy a konferencére pedról ide eljöttek a döntéshoz a jól, de arról még, ha nem is döntéseket hoznak, és hogy direkt a szakmai tudásuk érdekelt, ez azért jöttek el, mert hogy az együtt működés, tehát azt kértem, hogy arról beszélnek, és hogy ők is tisztába vannak fel, hogy ilyen bukkanok vannak, mind a két részről, de hogy, szóval ebben a két projektben, ami dél előtt bemutatásra került én tökre el hiszem, hogy annak lesz értelme meg hatása azt, hogy miért, az lehet, hogy csak azért mennáig vagyok, de hogy de hogy szerintem, ezt nem is nagyon lehet műválni ilyen hitnél kül, mindeközben meg nem onnan azt, hogy meg kell húzni fülünket farkunkat, tehát ezt nem ezt tütik-i, mert ha, jó hát, ha nem megy szépen akkor megy csúnyán, csak, én nem szeretném csúnyán ezért inkább próbálkozom a szépen, egy darabik Próbálom egy több ide, akarom is, amit mondasz, hogy nyilván konkrétumot nem tudsz és nem Most azt, hogy én személyesen, amikor így fölkértem, akik vagy akik, tehát például az oroszsi Beatrix-an, a héten nagyon-nagyon sokat értem telefonot, úgyhogy ezt meg nem akarom elmondani, mert, hogy az egy ilyen de, hogy ezt megerősített ebben, hogy igen, ez tök jó működik, de úgyhogy ezt egy inkább ilyen magán beszélgetés volt és azért próbálok ilyen szó virágokban, mert tett nem szeretném elmondani, de hogy a bizalom tudod, ja, mindenki felé megvan Válaszod, nem tudnak őn Mostában jöttek hozzánk olyan visszajelzések, állami szereplőktől, megint úgyhogy a nekünk lenne olyan alapállapotunk, hogy az állam az minden helyzetben az ellenség, és hogy és úgyhogy az állam nem is tudná elképzelni együtt működést elünk, tehát ez ilyen nagyon aktuálisan mostan már bevetődött fel, és most és ugye tasszon belül gondolkodunk ezen és hogy hogyan tudunk ebből kimozdulni és hogy mutatni azt az állam felé, hogy nekünk nem az a célunk, hogy mindig és mindig arra mutassunk rá, hogy hogy hol hívázznak a nem, hogy hogy el lehet ne együtt működni és hogy nem tudom az ártamcsökkentés terén és így kicsit azt látom, hogy hogy talán túl sok volt vagy túlságosan úgy mutattuk a a céljainkat meg hetáltába a területnek a céljait, hogy az állam az csak úgy tudta értelmezni, hogy hogy itt ellent mondanak neki, és nem tudom én ezen gondolkodom, de nem látom még ezt a pontosan, hogy ezt hogyan lehetne körvonalazni, de hogy ez lenne egy a pozitív kimenete lenne, hogy hogy hogyan tudjuk ezt az egészet úgy láttatni az állam felé, hogy hogy meglássod benne a saját érdekét is egy felőle más felőle meg, hogy partnereként tudja kezelni ezt cíviléket, de hogy nem tudom, jelenleg nem igazán látom ezt a felállás, hogy piranatra is partnereként tudnattak inteni a területen dolgozott cívilákra az állam. Persze az állam se egy ilyen arztalan masszah, hanem ott is emberek vannak, nem mindegy, hogy milyen szinten beszélünk államról, mondjuk de én egy ANTS OEC, meg sok többi az is egy állam, és ott tényleg vannak elhivatott szakemberek, akik próbálnak tényleg maguk terüle, maguk limitált lehetőségei között tényleg egy komoly szakmai szakíteni, akkor ezt szerintem probléma, hogy ezt a fajta szakintézményi hátteret is elkezdik majd leépítani, mondjuk már is kezdték, de hogy ez az a szint, amivel mondjuk a virág, mint alternatív alapítván együtt tud dolgozni, mondjuk egy OEC-kel, vagy ezekkel a kormézeti át vagy egy fókuszpontal, de hogy magasabb szintű politik, ott már minden a politikáról szól, azzal az együtt működés, azt szerint ott már nem arról szól, hogy most éppen kivel sikerül jóba lenni, vagy és mihanem ott már politikai idöntések alapján folyanak ezek a dolgok, tehát én ebben nem viszek egyébként, hogy ott már csak az a múlna, hogy megfelelő lobbit, vagy folytasson valaki, tehát én azt lehet, hogy legmors a politikai szinten az egész kérdés, ez le van jegelve tudatosan politikai statégi a szinten, le van jegelve ez az egész dolgok, ezt mutatja, az is kiszivárgat, hogy a tűjt azt nem lehet kiejteni a miniszteriumi dolgozoknak meg tudjuk ezt ezer más forrásból is, ha más nem is kell megnézzük a költségvetési törvényt, hogy mennyi van most 2017-re Gábitosszárnagy előzési feladatokra beütemezve, más dolgokhoz képest, tehát én tevezel van rekesztve, én a belmán én a mi szakitta nagyon az együtt működésbe, az, hogy mondjuk van ez a Gábitosszárnyi tanács, ami elvileg fórumot kellene biztos így csonára, hogy a kormányzati szereplők és a cívileg beszéljenek erről, és hogy ennek a tanásnak az elnök el helyettes államtit kell egyetlen egyszer nem jelent még meg ennek a tanácsnak a zülésén, az gondolom hogy ez mindent elmond. És ezzel a berezkítamással absolut egyet értünk, hogy tulajdonképpen az biztos, hogy nem fog előrevinni, hogy ha egymásra mutogatunk, tehát úgyhogy azt mondjuk, hogy ez itt egy állami feladat oldja meg az állam, ez egy egészségügyi feladat oldja meg az egészségügy, mert a bósóha semmilyen jó nem fog kisülni. Itt a cívilegnek valóban az lenne a szerepük, mint ahogy itt is láttuk, hogy megvalósulnak bizonyos projektek, amiknek eredményei vannak, hogy a cívileg mozgósítsák az saját erő forrásaikat és próbáljanak meg olyan feladatokat ellátni amelyeket el tudnak látni. És ebben az esetben már lehet azt mondani, hogy letettünk valamit az asztalra ebbe meg ebben még talán segítségre lenne szükségünk, és akkor talán, talán könnyebben lehetne a döntéshozókat meggyőzni arról, hogy ezt valamilyen ezt a munkát segítség. Én talán úgy gondolom, hogy ebben is elindult már egy nagyon pozitív változás. Azok a cívileg akik valóban tenni akarnak azok, úgy valóban elkezdte hatékonyan működni. Érős, tegyetértek, már, mert hogy tetszintem, ahha valaki cívil, akkor pont attól cív, hogy valahol a tűzés, hogy így van ezzel az elhivatottság, ami visszielőre. Az igazi cívil, a többinak, nem mindenki azt, amit akar szívé joga, meg a lelk ismereted, de ahogy nálom ez a cívil, aki egyet volt van benne valami plusz, és ugye mind volt kékpontos, és akkor visszamentünk miodal és nagyon furai elményeink voltak, hogy megkerestük a volt együtt működő partnereinket, hogy sziasztok, van egy csomó teztünk jönnénk szűrni lehet, hát de, hogy ti a tassal működtök együtt, ti véres, milyen esgüek vagyok olyan, tehát hogy ti megjelent, mi ti adatok, akartok publikálni, ti a volt kékpontosok vagyok, ti nem fogtok csönnemaradni, hogy mi nem merünk valetek együtt működni, mert már ez politika, három a 8-ban és hogy ez egy nagyon szar érzés, és mondtam is, hogy de figyeltek, de ez így nem jó, tehát nekünk össze kell fogni, és hogyha be lehet tömni a szánkat, akkor itt mit várunk, vagy akkor ti, mert vagyok cívileg, és akkor persze én vagyok a bunkó, amit lehet, hogy igaz, akkor azt mondják, hogy ez a kliense kérdeke, hogy kúsoljunk, bocsánat, és bekejjük ki ezt az időszakot, és akkor megreszem, hogy de hogy milyen időszakot, és mitől lesz vége, hogyha csönnemaradunk. De azért, de azért, de azért mindeközben van, van pár olyan cívül aki, aki így hasonlóan gondolkozik, van pár olyan cívül, aki nem olyan hangos, de hogy a kliensekkal való munkájában meg tök jó, és hogy ott is meg vannak késősipontok, és pontosan azért hiszem azt, hogy én nem akarok így állommal, tehát hogy ez ilyen megfoghatatlan dolog, de hogyha igen, is vannak olyan emberek bizonyos helyeken, akik hasonlóan gondolkoznak, és mondjuk, igen, a belülről picit tudják így furni. Tehát én hiszem, hogy ha egy repedésbe vizetönteszés majd jön a jég, akkor szét fogja repeszteni, és közben megtennem kell az, ami a feladatom, hogy ez minél vártalommal járjon. Úgyhogy én mindenki veledgyűt működnék a színem szerint. Megremélem az altalap is, nem muszáj, de hogy igen, tök jó lenne mondjuk, rendőről kell engyűt működni. Tehát Svájcban, amikor én megláttam, hogy a illegális helyen dolgozó magyar szexmunkás lány a rendőr nyakába ugrik és ad neki két puszit, hogy heló, déljó, itt a gyorskor így. Aha, hogy ilyen is van. És hogy igen is van ilyen, és és biztos, hogy mennyis fogjuk. Az tuti, addig élebb. Jönön, nem úgy télj, de és egy kicsit úgy érzem, tehát, hogy kicsit ilyen Budapestről beszélünk el, vagy az Egészországról beszélünk el, de ezt nem fölítnek ez a kérdés, hogy amikit elhangoztak, azok ugyanírezhetők, vagy miskolcok, amikit elhangzottak, van véleményem különben, ugyanédiával. Hát igen, az gondolom, hogy egy kicsit egyetértének virágékkal, megtamással, hogy kialakult egy olyan, azt érzem, a harc. És hogy, igen, lehet, hogy igazad van petés, nem lehet az állammal, vagy a fönti állammal, semmit se kezdeni, viszont én az gondolom, hogy a társadalommal már az erég közel állmazunk, és hogy ezt sem tesszük, én azt érzem, hát ezt le bacsánatattól aki teszik, de hogy nem jellemző, és hogy a... Tudod, az, hogy nem az állammal kell? Nem, az állam az, az állam az a megjelz a társadalom tolesetleg majd, és azok szavazok, a gyébként, és én a be akarok ebbe belemenni a politikába, de kicsit azt érzem, hogy mi is fölvettük ezt a kezdtűt, és a mi filmjeink is akár, amik a médiával megjelenek azok ellemzően, hanem is szenzáció a hajászó, de azt mutatják be, hogy a... akkor a fertőzés, akkor a fertőzés, és hogy ez lesz és az lesz, és közben azt is tudnunk el, hogy van a kepacések, akik átteste kezem az interferom kezelése, amit esetleg csak úgy említünk meg, mint hogy az mennyibe kerül, és hogy azok a társadalomos tagjai. Vanak felépülő függő rengetegen, akik a társadalom tagjai, van a könségítő közösségek, van gyországon ezekről olyan nagyon mi nem nyilvánulunk meg, illetve, bocsánat, biztos, hogy vannak esetek, de nem ellemző. És hogy én azt gondolom, hogy ez a folyamat viszont érdekelni a társadalomot, hogy igen, itt van a nyózba, vagy itt van a híd alatt, és most ezt hoználja, ő is ilyen volt, és most itt van ahol, bocsánat, hogy ez a folyamat valahogy nem látható a társadalomnak, és akkor az van, hogy forgatunk olyan filmeket, amikor kivel a homajásítva ugyanúgy mind a bióságar, mikor valakit elítélnek, és hogy a rendőrségéirekben akármit hozzá hoználó, és bűnőző a társadalom számára. És hogy ezzel, hogy nagyon mi se kezdünk semmit, egyébként. Tehát hogy mondjuk az együttig nem jó, de nem mutatjuk be, azt gondolom, kellő angstulja azt, hogy ebből milyen kímenet lel. És hogy ezzel azt gondolom, ez a mi részünk pozitívumokról volt szó, azt gondolom, hogy ezzel nekünk akár kötelességünk is, hogy a saját munkánkat kell csak bemondva, hogy ezt végezzük, mert mi ezt végezzük, de a társadalom nagy része azt látja nálunk, hogy mi tűt, aztunk, mert valamikorral nem tudom kicsoda tudom, vagy kicsok nem akarom a nevét van, mert mi ezt mondta a kerületbe, és hogy erre van a tűcsere és nem ismerik a valós munkánkat, és nem ismerik azt, hogy az, aki neként tűt, adtam, azután a hova került, végkor esetleg magasok köszönbe delegáltam és hogy most mi van velem. Ezek szerintem a társadalom számáról, vagy Magyarország lakosságának döntött többségének látotatlan történetek. És hogy azt gondolom, hogy erre kéne valamere elindulni, én nekem Társzállal, kettőnyűbb, csináljákat is teszem. Én a miánosunk, azt gondolom, csinálja vele nagyon sokat szoktam erről beszélgetni. Nekem van egy ismenős, mert a szóval került a média, hogy hova nyilatkozunk, hova nem, az Ehov TV-n van egy műsora, ott is volt egy csomosszor a János is, akár is erék sok ember a szakmából már mondhatjuk azt, hogy jobb oldali TV, nem tudom, de én azt gondolom, hogy ilyen lehet mondani az RTL-klub meg a hír TV, meg az a TV, de ez is politika. Én hagy láttam egyszerű emberként, azt gondolom, hogy amíg az RTL-klubbak nem piszkáltam meg az állam, nem volt semmilyen kontrol az államra az RTL-klub részéről, az ott a van hír TV-re, ugyanez gondolom. Az RTL-ába dolgoztam, amikor mondjuk az RTL lejött el összör forgatni, előtte soha nem jött, akkor is, ott is ilyen politikát éreztem, hogy akkor most valamit jó, meg lehet lovagolni, és akkor lejöttek. Ami biztos lehet, hogy hasznos, csak nem biztos, hogy nekünk ezekre belekéne menni. Én azt gondolom, hogy nem akarap politizálni, nem is tartozom a szem egyik pártos, és én Magyarországon azt gondolom, hogy nem tudok kireszavazni jelen pillanatba. Én teszem a dolom. És azt gondolom, hogy nekünk azt kéneval, hogy megmutatni, tehát hogy nekünk valahogy sem megesni a kéne maradni, és hogyha nem figyelünk oda a kellőképpen, akkor minket áttesznek valamelyik oldalra. Te is eméleti, hogy melyikre. Amit te most mondtál, hogy mertett az a sokkal vagy együtt, nekem az ismerőső, amikor az elóná volt, minkor valakivel veszítőre, azt mondta, hogy az elónak nem jön. Tehát ez ugyanaz. És amúgy meg ez egy olyan műsor ahol, egyébként elég számunkra is, vagy velünk egyező nézőpontok hangzanak el különben. Hogyha egy kicsit ugye mérdiáról én hoztam be, nagyon pontosan megmondott, hogy ugye a társadaló markára valamilyen módon kapcsolatban jött, hogy oké, azt mondjuk, hogy mérdiá, amikor ezt ugye lehet jutni, mi van még? Én azt gondolom, a hétköznapok egyébként, mi Pécsett. Pécsett megmondom őszintén, tehát ez az önségítő különség, amit emlékeltem, nem mondhatom a szema nevét, vagy nem tudom, hogy mondhatom-e. Nem tudom, hogy van a kezek a hagyomány. Nem tudom. Ottere megmond az ember, aki ezt fel tudja válani. De hogy ott a Pécsett példáulott, azért az elég gyilván való, hogy van a háromre abba, amelyeken, aki a annam felépülő függők jönnek ki, és hogy azok ott élnek a bavárosba. Itt éltek Budapeste nagyon soka a miskolca, nem tudom, és oma helyről jöttek, és hogy ott telepedtek le. És hogy azt gondolom, hogy ez így úgy ott terjed azért a bavárosba, nem tudom, nem tudom, hogy amúgy még... Te mi gondolsz még az... Nem tudom, engem inkább az fogott meg, amit mondták korában, hogy... hogy nem feltétlen mindig azzal kell foglalkozni, vagy az felmutatni, hogy fertőzés, veszély és a többi, mert, nem tudom, én is elkezdtem ezen már gondolkodni korában, hogy biztos, hogy jó az a módszer, hogy mi folyton az a riógatunk, hogy így megugrott a hepatitiszt, úgy fogja ezt követni a hív fertőzötség, mert, hogy lehet, hogy erre tényleg egy logikus válasz az, hogy akar a politika úgy reagál, hogy próbálja ezt a hangot, minél erőt teljes ebben elnyomni, és hogy erre tényleg lehet egy jó módszer, hogy nem az felmutatni, hogy megkorál veszély, vagy nem csak azt, mindenképpen nem lehet megkerülni, de tényleg erre lehet egy jó módszer, amit mondta, hogy felmutatni a másik oldalt, és úgy talán jobban lehet hatni a politikusokra is, hogy nem azban mutatni, hogy amit ők csinálnak az tökéletesen rossz, hogy lehet, hogy tudnak mi hozzájárólni ez az egész, ezt, hogy ne legyenből a probléma. Próbáltam mondani, hogy megmutatni azt, hogy ami munkányat, milyen értékei vannak. Tehát most leegyszerűsítsem, vannak különböző demonstrációk, mostanában is az egészségügy a tanára, nem tudom, és akkor társad, annak erre van egy elképzelés, hogy a tanármunkáj az mennyire fontos, az egészségügy dolgozó, hogy a mennyire fontos, és hogy a miénk mennyire fontos, és ez nem ismerik. Tehát mi ki, ott északázzatunk a kosőtéren egy évig is a senkit nem fog meghatni, meg körülbelül az van, hogy megvannak a vállukat, az nem is tudják, hogy mi csinálunk különbön szerintem. És hogy az gondolom, hogy ezzel lehetne valamit kezdeni, a politikusokkai nem tudok mit kezdeni mondani, nem is akarok társadalommal, azt hiszem igen, mert a társadalomba viszont jelenk van az a hív is, a szexmunkás is, a drogass is, ha nem drogass, akkor akkor is ta. Tehát maga a szenvedébetegség, és a deviáns viselked, és az jelen van szinte minden családban Magyarországon van onnan, nincsenek veled tisztába, van onnan megszokták, és rutinná vált, hogy beruga a fér, vagy az apa, vagy a gyerek nem tudom, és hogy nem foglalkoznak el, de hogy ez erre szerintem el lehet indulni, hogy van egy ilyen történet, ami ezzel hozzá tud nyúlni, vagy hozzá tud adni én ebbe hiszek. Amik is tűcserekben nem állmadok nagyot, megmondom őszintén, hogy akármilyen ilyen szűrős projekt vanabban, így megpróbálunk részt venni, vagy én megpróbálok, mert azt gondolom, hogy ezek nagyon hasznosa kezdjézt azért, mert megtudjuk az eredményeket, másrészt azért, hogy én hagy láttam, hogy felkeltjük az érdeklődését a klíásnak a szembe, ez állta a például, ez állta a húszperc, ez nagyon jó volt, tehát hogy az történet tettük, hogy volt egy motiváció bejött, leszűrtem egy jónapot várt az eredményre is kampó és ők általában az van, nem mondom, hogy mindenki, de jellemzőre jön, kérje, és megy és a húszpercre megállunk és akkor jól eldomálunk és úgy azt gondolom, hogy ez is egy hasznós része a dolognak és azt gondolom, hogy ebből indulhat el az, hogy ő majd valamikor az ártamcső, az alacsönyküszöm ártamcsöket és kezelési ajánlják, ezeknek az embereknek, különben értékes emberek ezt, azért mondom, majd ismerem azokat és akik már kiattak ebből, meg jó magam és azt szem, hogy ide tartozom és azt elmondhatom mindenképp, akármilyen állpotban vannak, mindig megvannak azok a szakaszok, amikor ő megfokhattó vagy épp nyitotta a változásra, és ezt ő általában lehetzi, csak erre érzékejnek kell lenni és azt gondolom, hogy ezek akár a szűrés, akár ezek közelább hoznak minket, egymáshoz és akkor megfokhattók, azt hiszem, talán ezek a pillanatok részünk olyan az indi. Megvan az a szerencsés helyzetetek, hogy ti még vagytok, léteztek nem zártak be, hogyha anyuk be zártak egy tűcsérét, akkor már nem tudja ezeket a dolgokat megcsinálni, hogy az az alap, hogy menjük legyen, működjenek ezek a programok valamilyen szinten. Az volt a kérdés, hogy lehet megmutatni, hogy lehet közelebb kerülni a társadalhoz itt a katisúgod, de hogy te esélyek az advan az óktatás ez informáló, vagy a terep munka, tehát az, hogy gyakorlatíhez szín is, tehát ez, igen, az is fontos, amit Cike mondott, hogy egy kicsit ilyen homályos, hogy mit csinál mondjuk egy segítő, amikor én még a bárcira jártam nagyon jól régen, volt egy ilyen feladat, mindengy elmentünk a keletibe kamerával, és elmondtuk, hogy mi szocsiaisunk és hangatok vagyunk, és azt szeretnék meg, ez a gyönszerű, mit csinálját szocmunk is, és a kukát vízbe még suktunk is, tehát főiskolai hallgó ízé, és ez öltönnyös pasitól kezdve a kiskőztumos nélkének mindenki, hogy virágot locsol, és a kukát hordjak ibe. Például, igen, hozzánk jöttek, imna az istenk is, de hogy... Igen. Hogy egy részeleg meg kell mutatni, hogy, és ez, igen, hogy hello mi es csináljuk, és mi ilyen emberek vagyunk, mert azért ezt meg nagyon sokszor megkapjuk, hogy amelyik területen dolgozol, hogy biztos az vagy, tehát én svájszba a kurva voltam, így hondrogos kurva vagy nem tudom, és akkor én jól persze gondoljam itt a karsz, mert mondjuk így egyébként szinten, valaki gondol valamit az ott van a fejében, tökfölösleges szöntem, kicsit nagyobb, műszont lehet változtatni, és hogy ehez a klienseinket is meg kell mutatni, hogy amit kicsit csináltatok ezzel a videópillen, vagy amit mi itt a filmben, hogy itt nem anyagost mutattunk meg, meg hív pozitívnak meleget, nem embereket, aki beszélják rövet, tehát hogy nem ez a, ezek ilyen jelzők, de hogy nem ez egy embernek, nem ez a, nem ez határozzatőt, és hogy itt tökre vegyúlni is kell, szerintem, aki már csak lehet, aztán ha nincs meg a közösömok, nem kell rövetetni, de egy kis érletet, vagy ezt mindig megér. A nyifozitivitás ilyen szempontból egy kicsit különbözik ati problémáitoktól, mert ugye gyakorlatilag a hív pozitivitáshoz valamennyi stigma kapcsolódik, amiről itt szó van, tehát sokkal szélesebb rétegben kellene elfogadtatni a hív pozitívokat. Az én tapasztalatom szerint a kis közösségekben elsősorban fiataloknál lehet igazán eredmény telérni. Tehát én az iskolákba például ezt egy értelműen látom, hogy amikor én elmondom az, hogy ezek az emberek egyáltalán nem különböznek senki mástól hasznos tagjai a társadalomnak, mert dolgoznak, mert adult fizetnek, mert alkalmasint családjuk van. Tehát gyakorlatilag ugyanúgy élnek, mint ők vagy az szüleik, tehát semmi probléma nem lehet. Akkor a fiatalok megértik, és azt talán visszik majd tovább az arra a kérdésre például, hogy mit csinálnál, ha kiderülne osztálytársadról, családtagról, tanárodról hogy hív pozitív. Nagyon-nagyon kellemes tapasztalataim vannak, mert mindig kijön az, hogy akit korában utáltam, hát ezt után sem fogom szeretni. Legfélbe egy kicsit elnézőb leszek iránta, de akit szerettem nyilvánvalon nem fogom ezen túl majd utálni, csak azért, mert ébred. Ha a fiataloknak lejelkezdjük, és visszajön az oktatás, ha a fiataloknak lejelkezdjük megváltoztatni ezt a szemléletet, akkor szerintem van arról a remény, hogy a előbutó a társadalmi szemlélet is megváltozik. Az iskolába... Az oktatáshoz... Mert hogy legyen az, hogy egy integrált oktatásnak a mekközelítése egy eltalál most volt épp el, nem tudom alapítva egy iskola, ahol integrált antanítják a gyerekeket, volt egy autista kislány, és hogy csináltak egy nyilvt napot, és akkor az apukkal késznésztem anta, hogy eddig mindig úgy tekintett az integrált oktatás, hogy az milyen veszélyes dolog, hogy a gyerekemet összevegyítem ott ilyen fogyatnyékos megentom, és hogy most ezt így végénéztem, és most most már úgy gondolom, hogy milyen sokat veszít a gyerekem, az al, hogy nincs integrált osztályba, és csomó élménytől fogom ezzel osztani, mert ezzel nagyon sokat tanul a gyerek hazal, hogy másképeségű vagy valamilyen csoportosz tartozó gyerekkel van egy osztályban, és ez az, ami szerintem az egyik rákfenélye a magyar oktatásnak. Vagy szerintem, tehát hogy így igen, tök jó lenne, ha integrált oktatás lenne, meg nem kiskockákra vaktosás, mert választhatod, hogy érkeztem vagy nem tudom, hittem, hogy a másik, de hogy amíg változik, tehát addig is, a fiatalokra, tehát nőnek föl emberek, vagy lesznek hívfertőzöttek, és hogy ezért szerintem kicsiben is, amit tehát, hogy akár strategia mentén, mert igen, így übelebbalás múgyára, nem biztos, hogy jó, de hogy amíg várjuk, hogy változás történjen, addig is kell tennünk valamit, ami hatáskorunk be, vagy képességi, vagy erőforrásink, vagy képességi fél, ezt ennek hívmuszt is meg kell változtatni. Az elején is van, mint a macsolaki felszólált azzal kapcsolatban, a délelőt felszólált, hogy oké, de hogy itt van az az egész kutatás, itt van csinálunk egy csomó számot s hatisztikát, de mi fog ettől változni. És én akkor is azt mondtam, most is azt vannak, hogy szerintem, azért nagyon fontos, hogy a cívileg ne várjanak túl sokat maguktól. Nem, nem, amíg kezünkben van és nem tudunk megváltoztatni. És nem jó, hogyha egy ilyen folyamatos bűntudata van a cívilegnek, hogy mi nem csinálunk, már megén rosszul valamit. Igen van egy csomódolok, amit a cívileg nem csinálnak jól, de azért azt gondolom, hogy az, hogy ennyire rossz a szocsélyes elletés helyzetel, az egészségügy elletés helyzetel, az oktatás magyarországon, az egy állomi feladat, és hogyha ezt elfogadjuk, meg elismerjük, akkor egy csomó felesleges frustrációtól megszabadolunk a cívilegben, hogy biztos velünk van a problém, mi nem csinálunk valamit, és akkor mindig akamaszkodni kell a kormánynak, hogy hát, hogyha lehet, hogyha egy picit mondjuk, ezt nem mondjuk ezt a szót, vagy nem így kommunikálunk, hanem egy kicsit barátsák, jobban mosoljunk akkor majd esetleg a kormányba jobban szóval velünk. Nem, nem szépen, én azt gondolom, hogy egyszer kell foglodni azt, hogy vannak olyan feladatok, ami az állomnak a feladata lenne Magyarországon az állom, ezt elmúlasztja nézni ezeket a feladatait. A cívileg azok azt tudják mondani, hogy el tudják mondani a társadalomnak, hogy igen itt egy hatalmas állami múlasztás van abban nagyon egyetértek, hogy belehetne mutatni azt, hogy jobban belehetne mutatni azt, hogy milyen hasznos munkát végeznek a cívileg, azon keresztül is, hogy személyes élet történetek hogyan változnak, és arcot adni annak, hogy milyen sikerem, csak statisztikák vannak, hanem konkrét életek, emberi életek, amiket meg lehet menten, ezt jobban belehet mutatni. Abban mondjuk kevésbelül optimista, hogy ez majd a politikusokat meghatja, vagy érzelmileg a társadalomat lehet ilyen ezzel alakítani, és haszutál van ezzel meg lehet változtatni a politikát is, de azért mondom én azt gondolom, hogy nem a mi kezünkben van minden... Ezt elengedt értek, de hogy azontul, hogy ezt mondjuk, azontul tehát, hogy én a hivatásomat csinálom, akkor én már csak miatt a drive miatt, se tudok az, hogy hülye politikusok mindenki kapja belőző. Tehát, hogy én egy politikusok, nem nagyon hiszem, mert hogy nem, tehát én már tök már szintem vagyunk, és egyetértek, hogy igen, nagyon pökhendi ujján maimok, de és nem csináljuk a dolgukat, de ettől én még csinálom. Tehát, hogy csinálom azt, amit meg tudok tenni, mert ha az, csak annyit csinálom, hogy jölök és mondom, hogy fiel szarok vagyunk, én is ezt leszek, mert nem csak ugyanúgy semmi. Ebben teljesen egyetértek, én nem mondom azt, hogy a politika az úgy, hogy van az egy hülyeség, egyokként nagyon fontos szerintem, hogy megkülönböztesük a pártpolitika világet, meg a közpolitika világet, mert igen, is ha azt mondott, hogy több pénz kellene mondjuk az ártalmcsok kentésnek, az egy politikai kielentés, az egy politikai igény, az egy közpolitika, hogy ebbe már beleventél, akkor igen, ez egy politikai döntésnek az eredményel, ettől te még nem leszel az egyik probléma Magyarországon éppen azzal van, hogy az emberek a politika, ennyire a hitelét veszthett a politika, az emberek egyszerűen már úgy tekintenek a politikárvén cítók szóra és természetesen ez a pártpolitikusoknak a hibája valahol, meg annyi képesztően korrupt az egész rendszer, de ettől fügetlenül akkor változást addig szintem nem lehet elérni, amíg a politikának is visszaszerezzük a maga hiteleségét és fogadjuk azt, hogy vannak problémák, amiket csak a politikai térben lehet megoldani nekünk, mint politikai állatoknak, mint polgároknak kellene, fellépnünk azért, hogy ezek a dolgok változzanak és ebből a szempontból nem tudom értelmezni a civilés a politika között ilyen óriási hermetikus megkölönböztetést, mert civilszerveznek is belépnek igen is a közpolitikai mezőbettő, még nem lesznek pártok és nem kellettől félni, hogy ezt a borzasztu jelentését és ez a borzasztu apátja hogy a borzasztátak vagy amíg a virág úgy csak a virágra reagálva, hogy én se gondolom magamról azt, hogy ne lenni vagy amit én csináltam a taszban jó perévig az ne lett volna ne akartunk volna együtt működni politikusokkal meg amit a ernyőszervezetekkel csináltunk, tehát igazából megsettem számolni, hogy hány levelet kültünk a kormánynak, hányszor kérdük azt, hogy üljünk le beszélni tárgyalni nem is tudom hány éve van az, hogy balog minésztere nem is tudom, mert hány éve van egy olyan igérete a minészternek hogy leül velünk beszélni és soha nem őt levelet, tehát hogy ezek azért lehet, hogy nem lesznek áttérbe, de rengetek is folyamatos kísérletek vannak folyam a civil oldalról, megkeresések együttműködési felajánlások és ezekre folyamatosan jönnek a visz nem mi nem jön, vissza gyakorlatilag Régszont hát ez a kis méterre enti tart igen szászó jön, illetve még egy pillanatra rátok is néznek hogy bárkinek, bármilyen hozzáfűzni valójányi vennem annyira kérdésre de bármilyen, bármelyik része jelsz, hogyha van valami, kiegészíteni valótok, hogy saját tapasztalat akkor ilyen azt is szívesen beszük amert nincs akkor te zárom be, ugye vagy az árszó, ez árom én nem most egy kicsit nyitott szemmelenultam elnézős kérde de meg azért is gondolkoztam, hogy amit a Petyom mondott egy kicsit igen, hogy több szinten kell elmi beavatkozni, hogy igen is csinál egy fecske is nyarat, én ebben hiszek sajnálom és persze van a másik szintje, csak lehet, hogy hozzá, és tudás, kell más lehet, kell kattintani de az együttműködésnek akkor sem menj az az egész valóban nem lehet mindenki vele együttműködni, és mondjuk így behajólni azt meg semmi, azt én nem együttműködésnek kívom, hogy a igen, én nagyon mérges voltam, hogy én megtudtam, hogy nem lehet leírni a beszámolóban, mi ez a tű depósba, hogy tű, de én ezt akkor tudtam, meg amikor amikor valamit kellett, én azt írtam én nem azt írtam, én életment életmentös terilezköz, meg életetmentes terilezköz tírtam de hogy én elkezdtem ilyen viccesen így fogálmazni ezt az egészet mert és az volt a nulpont, hogy visszaadjuk a fecsit mert, hogy kenyjetek a hajatokra, és úgy jött a mérlingelés, hogy akkor nem tommiből tudunk adni fecsit, úgyhogy ez megalkovás volt az óta, se dolgoztam fel, de mondjuk a kabos pályázatot, meg úgy nyertük meg, hogy három jobb szabályi hivatkozásos levelet értam, hogy Bocsi, mire akarod visszóta sított, tehát úgy hülyeségek, miatt visszóta sították a pályázatunkat és ezt úgy nem hajtuk annyi van, és hogy ezek ilyen harcok, ami lehet, hogy csak engem szóra hoztam a törvényszék is majdnem kárterítési perfe, áldozatául esett, de az most nem főd mele és ez most nem a zárszól volt, hanem mindenkinek, tudom a kerekasztal a zárszól, hanem ugye magálok a projektnek a zárszól az, az egyre jombakat mondasz jó, szerintem ezt én most ugye a project zársz, amelyet tényleg elengedni, mert hogy én nagyon fárat vagyok, és a kerekasztal előtt éreztem azt, hogy na, én most fogok az alá befeküdni, úgyhogy szintem a Maxot hoztam kitök, hogy ilyen sokkal maradtatok szerintem, nekem jó, de miért nem nektek is és hogy én szeretném, hogyha ezek ilyen élő, meg még inkább élet telteli ilyen együtt működéset köszön szépen köszön szépen