 Това е Петър, а това е негови от дом, един от най-чистите отдаличени планински региони в Европа. Петър прави сиране и благодарение на чистата планинска природа и на традиционните метри за производството му, то е прекрасно и неповторимо. Неговата пикантна миризма му напомня за дядо му, от когато е наследил тратицията за правенето му. Но за Петър и за сирането му нещата не вървят на добре. Плъсирането е трудоемко и отнем от времето, което му и необходимо за фермата. Намирането на необходимите материали е скъпо и трудно, а лошите високопонински пъти ще затрудняват транспорта. Някой търговци надребно нега приемат, защото Петър доставя сезонно и в малко колечисто. А някой клиенти не знаят достатъчно за сирането му и въпреки това всеки опитатъл, кога го харесва. Като цяло нещата са доста трудни, но както обичаше да казва дядото на Петър, когато пътят стане труден, само смелите продължават да вървет по него. Петър се обитени с Ивани Мария, които правят подобно сиране в соседната долина. Те създадоха кооперация. Таката е измислиха марка на сирането. Опаковка, етикет, реклама и организирака транспорта. И понеже заедно произвежат по-олямо количество успела да се договорят с търговците на Едро. Макари все още да продават сиране във фермата, то може да се купи в супермаркетите, специализираните магазини, зимеделски магазини, както и в новооткратата интернет платформа. Благодарени на добре обмисленни етикет, брошурите и плакатите те успяха да проминятне нещо на хората за тяхното сиране. Сега клиентите им го обичат. Те познават старатълния традиционен процесс на производството и усъзнават, че купувайки сирането подпомагат местната економика. Хората започват да свърсват великолепноят вкус на сирането, смесността и скултурата. С времето сирането на Петар стана толкова известна, колкото и красивата понинска местност, където се произвежда. Дури местните туристически агенци започват да рекламерат региона с сирането и това прорабочи. Местните готели и ресторанти правят специални ауферти, за да предлагат сирането. Посътители от цел свят посещават дегустациите на Иван. Докато други, прикарвате нявно в откратата очемна ферма на Мария. Сега фермери тискат да направят туристическа патека. Планинско сиране с ноштовки в фермите. Те ще се обитат да получат с обсириот европейския сиос. Дури вече имат общ европейска марка за продуктите. И така нещата потръгнаха за Петар и за него в отусиране. В същност нещата върви толкова добре, че Петар трябваше да най-ме още хоро да се справи с търсенето. Най-хубавото е, че да щерямо се надява да продължи по пъйте на башта си. След като завърши образуванието си. Историята на Петар не единствена порода си. Всичко това може да се направи из други продукти и в други региони. Да, има трудности, които трябва да се преодолеят. Изисква се тежък труд и предсезно планирана. Но потенцелът на понинските продукти е наистина огромен.