 Belvet ferencsebb beszélgetünk a kékpont alapítvány munkatársával. Az új psziaktív szerekről és arra, hogy mi a helyzet Magyarországon a biofűvel és a különböző szintetikus drabokkal. És rögtön azt kérdezni, hogy foglalt össze létszíves, hogy hogyan a kud Magyarországon ezeknek a szereknek a használta, és mit tapasztalsz most? Hát ugye maga a nagy dizányerdog robbanás, az éjszalésnek az éve, amikor ilyen tényleg ilyen katastrófális robbanás. Látunk az 2010 nyara, akkor bukan fel a meffedronnebő szere, amelyik aztán később ugye kati néven futott be óriási karriért, és hát érintette az inyektionszer használta, tehát azokat, akik lövék a különböző drogokat, illetve hát nagyon markánsan érintette az elektronikus zenei szinteleket. Ez a hajújári sziketeknek a dyubörgű időszaka, ami azt is jelenti, hogy ez a szintér alkalmas volt rajta, hogy ez a tágulását valóban robbanás szerül legyen. Az azt követő éveket ennek ismeretében kell biztgálnunk, ami azt is jelenti, hogy szinte teljesegészében általakult a kábittószer piac, és hát most arra a felínél több rész akít ki a felkert a piaszból, az úgyhogy a designer szeretnek az összösségek. Úgyhogy ezek a designer drogok, ezek bizonyos a szempontból refleksziók a szabályozásra, és hát alapvető azért azt gondolom az agyatlan és eszetlen pilltás az, amelyik létre hozzá ezt a robbanást, és sokkal magasabb kockázatú szerekelennek meg. Ennek a kockázatnak az egyik rész az ismeretlenség, nem tudjuk az adagolást, nem tudjuk az összetételét, nincsenek a szerel kapcsolatos prekoncepciók vagy elvárások, hogy amikor valaki, mondjuk, füveci velőszor, akkor nevet. Később aztán nem fog, nevetni megtalulja a hatást. Többiek elmondják neki, van egy ilyen, egy ilyen szocializációs folyamat. Ezértek a szereitnek az esetében nincsen ilyen, ezért nagyon sok esetben pánik, parárohomok, ének érik az embert, amelyik azért sok esetben traumatizálhatja az egyény, és egy ilyen tipusú probléma is van. Azt, hogy ezen kívül milyen egészségügyi ártamai vannak, magára az egyényre, mint organikus szövetre mondhatjuk, ezzel kapcsolatban nincsen semmilyen információnk, erőfordulhat, hogy teljesen veszéltelen, és erőfordulhat, hogy rá kell. Ezt nem tudjuk, ebben igazából csak találgatások vannak. Milyen tipusú szerek, mik a legelterjett ebben? Ma Magyarországon két nagy szercsoport határozható meg, az egyik a szintetikus kanabinoidok, ezeket herbálméven, biofűnéven, műfűnéven emlegetik. Tulajdonképpen a kender piac, és marjón a piac keresleti jellegzetességeire adott reakció, tehát azt jelenti, hogy olcsóbb, könnyebben hozzáférhető a legalitás álcájába burkolózó szerről beszélünk, amelyik egyébként a fűhöz talán kibonthatjuk, hogy szinte semmilyen módon nem kötődik, ám mégis emögött a brand, mögött Hellenik meg. Érdekes, hogy ez a fajta homnogzati brand, ugyanúgy megjelenik az új istimulások esetében is, és olyan kattinonszármazik, akkor beszélünk. És ez a kattinonszármazik szercsoport, a speed brand mögött Hellenik meg, kiszorítva az addig elelévő, és amúgy is nehezen hozzáférhető, és alacsonyhatónyak tartam amfetamin. A jelenleg Magyarországon ez a két szercsoport, az amelyik meghatározzal a kapitószer használatot, természetesen vannak azért mást rendek, ezek közül első sorban, az nagyjából két-három éve folyamatosan növekvű extozi piacról beszélhetünk, amelyben adott esében a 100-200 mg MDMA tartamú tabletták ismét megjelennek. Ezek azért első sorban nyugata-orópai piacról szívárodnak át, és hát érdekes módon a felhasználott beszélmulok alapján azt mondhatjuk, hogy az ország nyugati szélén, még a magas MDMA tartamú helókit és teszlás, helynekkenes, varnabradárszás, ekkik jelennek meg, majd Budapesten illetve az ország kereti részében ezeknek a sülány hamisítványai. Tehát tulajdonképpen egyeddig nem látott jeleneléséger is dolgunk van, ezt pedig az, hogy meghamisítják az exterzius tablettákat. Mennyire elterjett ezeknek a szeretnek a használata vidéken és a fiatal között? Az eleve nagyon sok társadami szempont mentén is megvívő Budapest vidék tengelj, a kábítószereket esetében még jobban királyzolódik. Minél távolabb együnk a nagyvárosoktól, annál inkább találkozunk egyértelmű szintetikuskanabinóit használattal és listáj-használattal, minél inkább városias, urbanizált, élet van csoportnakról beszélünk, annál inkább találkozunk a klasszikus kábítószereket. A klasszikus kábítószereket elentétben az új psziaktív, szerek jelentős része igazából nem az elvárt hatással működik. Talán a meffedron volt ebből kivétel, amelyik igazából felszívódott, vagy legalábbis túl mondjuk a melegek szubkultúráim, de nem igazából föl vagy nem jelemző, ami rendkívül érdekes a gyépként, hogy nagyon miért tudott eltűnni, egy egyébként bizonyos szempontból a kokainak a határáz csúroló szer. A vidéki szár használat legfontosabb jelemzője a rejtetség, fogalmunk sincs, hogy mennyien használnak és mit. A másidajon fontosj jelemzője az az, hogy nincsen semmilyen kultúraépítő, semmilyen kultúraformáló funkciója. Van kultúraformáló funkció, gondoljuk, hogy ez MDMA, és a party kultúra kapcsolatára, gondoljuk az LSD, és meg az ifoségi szubkultúrek egymásra hatására. A szintetikus kalabínai esetében nincsen semmilyen, azt is mondhatnám, picit talán képzavarra, hogy olyan, mint a diszkó, nem szól semmirül és nem vezet sehová. Maga az élmény megérése egy valóságtávalítás, egy időleges identitás veszítés, amely az a nem beleg számára, akik ményoborban élnek, ezárva kultúrától, ezárva az élményektől, ezárva az erődéjutásnak az esélyétől, adekvárt választ lehet, nagybanú színőséggel, hogy ha én egy három generációs munkanélküli borsodilom, a csellátban a születtem volna, akkor nagybanú színőséggel szintetikus kalabínai-t használó lennék, hiszen talán ez a nagyon elérhető élmény, amelyik rendelkezésemre el, és egy nagyon nagy probléma, ugye ezáltal is láthatjuk az összefüggést, és a robbanásszerű designer szereg terényése között. Vam valamilyen speciális, szükség van valamilyen speciális beabadkozásra ezzel kapcsolatban, vagy van-e ötlet, hogy hogyan lehetne ezt kezelni, és illetve van-e jelenleg a kormány részéről bármilyen beabadkozás az önterületen? Hát, ha őszinténk akarunk lenni, akkor a magyar kormányzat magára hagyta a társadalmat a designer-dok robbanásnak, talán pont a küszedén. Pont akkor, amikor minden erőnket nadba kellett volna vetni, annak érdekjében, hogy félkezzük a designer szereg robbanását, a kormányzat ezekben a hónapokban szüntetim a a támogatások jelentős részét, illetve találja meg a politikai kommunikáció egyes számú eldozatának a kábitószerfüggőket. Ez egy rendkívül pontos miértani kommunikációnak az eledménye, amelyben megmérik, hogy kik a legkilegkeztett, a legelutasítottabb társad, ami csoportok, ezek a kábitószer használunk. Akkor velük kezdjük. Ennek a következtében megszűnnek az iskolai drog megelőző programok, tulajdonképpen megszűnnek a kutatások, és a kábitószer probléma Magyarországon, a 80-as évek végig ez hasonlóan, egy láthatatlan ismeretlen is rejtett probléma, kiint el előttünk, az fontos tudni, hogy ha a kábitószer probléma rejtett, akkor annak általában nagyon tragikus következményei vannak, hiszen az emberek nem jutnak az intézmé rendszer, nem jutnak be a kezelő helyekbe, még további hatalom fosztásnak vannak ki péve, nem tudnak részben az ő magukról folyó diskorzúsban, tehát igazából elengedjük, kirekeszik őket. Jelenleg ez az állapot, ez most a egy ilyen statikus pillanat felvétel a Magyar Társadalomnak, azt, hogy milyen beavadkozások kell enének, hát elsősobban kutatások lenne szükség, hogy lássuk a problémák kiterjedtségét, súlyát és mintázata, így eszkövetően rapid intervenciós beavadkozásokkal visszaosan tájkoztatni kell információkat gyűjteni, eszkövetően jöhetnek azok a szocsizációs programok, amelyek segítik a fiatalkat a kommunikáció fejlesztésében, a kapcsolatfelvételben, a társadalmi részvételben, a közösségek felépítésében. Elszükség van a háziorvosi hálózatra, gyermekvédelmi hálózatra, az önkormányzatokra. Tulajdonképpen egy olyan össztás alami együtt működésre lenne szükség, amelynek mondjuk a pozitív működés esetén, is legalább egy év kized, mire ezt a problémát megoldjuk, ezzel szemben jellelleg a probléma eltitkolása zajlik, és hát eltekintve egy-két üdítő kivételtől, tulajdonképpen mélyi hallgatás közepette hagyjuk, hogy egy generáció tűnjön el. A szintetiluskanabinoit használottban, és hát mondjuk ki az ehhez szorosan köttődő prostitúcióban, gyermek prostitúcióban, hiszen ehhez pénzre van szükség, és a ményszegénységben, illő közösségek esetében, sajnos a prostitúció ezeknek a szeretnek a használatával gyönyörűen párhuzanban lehet látni, hogy hogyan kerülnek ki a lányok az utcára, hogyan szerzlik, meg ők a pénz ehhez. Ugye kb. piac az pénzre van szükség, és ennek a pénznek egy jelentős része sajnos költödik a prostitúcióhoz, és ez a fajta prostitúció lehet étként eseti, ez valaki mondjuk a szer érdekében, kérül mondjuk erre a pályára, de sok esetben van is előfordulni, hogy ő nincsen közvetlenül kapcsolatban kábítószerre, azok az elkövetői körök, akik kábítószer bűnözésből élnek, ők egyébként mellett a prostitúcióval is foglalkoznak, ugye amennyivel a gyermekvédemi rendszer hiányos, hézagos, nem jóm bűködik, szociációs ágensek, nem egészen lehetják tisztán a helyzetet, ez a két folyamat együttes trakikus következményel tudjánisajnos. Tudunk ellegét ezekre a szerekről ahhoz, hogy kell olyan tudjunk róluk beszélni, vagy informálni embereket, és nem azt történik el, mint amit minden új szer esetében, ami megjelenik, hogy egy ilyen morális pánikot kell tűnk, hogy na most bejött a lekszörnyűb, ez már minden el, ehhez képes minden jobb volt, most már sokkal rosszabb, és akkor elkeznünk egyen fel fújunk valamit, ami lehet, hogy nem is annyira rossz. Hát az újlana febukanú kábítószerek, vagy szioaktív felek esetében, talán azt mondtadjuk, hogy szinte a természtítéből adódóan pánikot kelltenek. Viszont többukan valamiből nem tudunk nagyjából semmit, mindig vagy egy ilyen felhördülés. Ez a felhördülés, ez lehet egyébként pozitív felhérdülés, mint például a methadon esetében. Itt van valami, ami olyan, mint a kokain legalis, és neten lehet rendelni. Hát csodál, hogy nagyot robban, és lehet olyan is, amelyik az MDPV esetében volt, hogy úristen, itt a legizmosabb szere a világon, aztán kiderült róla, hogy igen, amelyik meg úgy egy gramot használok belőle, de hogyha ugye gyufafely 3 adát használtam volna, akkor talán kevésből veszélyesen, mint az antetamén. Aban az esetben, hogyha nincsenek információk, nincsen visszacsatorás. Nem tudjuk, hogy milyen szereek vannak az utcán, eben az esetben azt gondolom, hogy a reakció az általában boríték volt, hogy bizonyos időn túl, hiszen a dozírozásnak, az ismeretlenség, az keldhet problémákat, és aztán ezeket a problémákat jelöljük meg. Ez a helytáskel, hogyha volna vezetlünk legyen. De egy olyan helyzetben, ahol nincsenek információink, nem tudunk információkat szerezni, azért ezek nagyon hamar lábra kapnok, jelentek a dizányn el szeretet kapsaladban, megmerem kotzkáztalni, hogy nulai információval jelentlünk, lehenedek előnk egyes szerekkő. Tehát azt például ma egy hastáronak, senki sem tudja megmondani, hogy az alpha-pvp-bennyire vesz, nem tudjuk. A szempontból veszélyes, hogy nem tudjuk, hogy mi ez. hogy szpídként használt alpha PV-től valaki függő lesz, nem lesz függő alkalmi használó, ugye klasszikus példa a heroín függés és a vietnemi háború esete, akkor azt gondoltuk, hogy az összes heroín függő vietnemi katonomai elönti gyankeyként az egyesült államokat, ezzel szemene a jelentős részük levette a katonolú hát és többet nem használt heroín. De az, hogy milyen módon konstruálunk, drokképeket, hogy ennálunk ezzel hozzá, talán az a legjobb indikátor annak, hogy hogyan is gondolkodunk a szerek, és a szállasztánokról? Ujzélandon egy olyan szabályozása próbálkoztak, hogy akarodtileg teret annak a legalizációjának ezeknek a szereknek, abban az esetben, hogy ha azok a cégek, akik ezt piacra akarják dobniak, azok a gyóts szerekhez hasonlóan, kutatásokat végeznek ezeknek a szereknek a kockázataíról, és hogy ha képesek valaminyire be bizonyítani azt, hogy ezek nem jelentenek nagy kockázatot, akkor legállis a piacra dobhatóak. Ez a törvény megiszületett, csak utána ezt gyakorlatilag az állatvédő lobbi furta meg, azal, hogy betíltották, hogy ezeket a szereket állatokon leesen tesztelni, más pedig más, hogy nem lehet ezeket tesztelni, tehát ezek kécsüti megállett ez a törvénykezés, de mit gondolsz erről, hogy lehetne ennek ez egy fajta értelmes, vagy legalábbis megoldása vagy normalis keretek közésszorítása, hogyha megpróbálnánk ezekől szerek közül megtalálni azokat, amik a legkevésbé kockázatosan, és utána ezek legalábbis anóhozzá férhetővé vállhatnának. Ezt adom képzelni, csak nem értam, hogy minek. Tehát, hogyha vannak szerek, amiről tudjuk, hogy alacsony kockázatóak, mint az MDMA, akkor mi a jó istennek kezdünk el keressni valamilyen szert, amelyik kevesen kevésbé kockázatos, tehát, hogy hova. Hogyha tudjuk, hogy a marihuána egyébként nem a magas kockázató szerek közé tartozik, akkor mi a jó istennek babrálunk szintetük-kos kanabinoidokkal. Tehát, hogy én azt gondolom, hogy a drogokos szükségedő viszonyunkat kell inkább nagyon pontosan újra gondolni, és megnézni azt, hogy egyébként az emberi vágyakon nagyon lehet el rendészeti eszközökkel úralkodni, nem lehet. Hogyant tudjuk, akkor egy fogyasztói típusú világban azt elérni, hogy az emberek az önforrásaikkal úgy bányanak, hogy az mind maguk, mind a közösség számára építő jellegű. Lesznek bizonyos szerek, amelyekkel nem tudunk majd együtt élni. Ezek a szerek elsorban civilizáció szerek, amiket azért hoztunk vétre, hogy nincs miért többet adjunk el belőle. Ilyen példa a cigaretta. A cigaretta van, nem tudunk együtt élni, míg a dohányja valószínűleg tudnánk. De mivel a dohányt fölvágtuk apróra is, bedabozoltuk, 19-20-ával is kedettük a boltok polcára, ezáltal a fogyasszás generáltunk. Megmerem kockáztatni, hogy mama kokával együtt tudunk élni. Talán még azt is megmerem kockáztatni, hogy a kokainnal is együtt tudunk élni. A krekkel sajnos már nem fog menni. Ugyanígy együtt tudunk élni, mondjuk az OPL szállmazikokkal, de nem vagyok benne biztos, hogy a heroinnal is együtt tudunk élni, és abban sem vagyok biztos, hogy szükségi van injektionszárasználatra. Atoly vannak ezek a jelenségek, és ezek a foglalkoznunk el, de látunk el, hogy bizonyos szerek az emberi pséhés számára rendkívül nagy erővel bírnak, és hogy ha vannak ezek közül elsőabb kockázatúak, akkor inkább ferejük a felé a fogyassztást. Hogyan lakult a kékpontnak a munkája azóta, hogy ugye a nyolc elég kérletben bezárt a tűcseréje, ami azért a munkájnak egy jelentős részét képesztel? Mivel foglalkoztok azóta? Hát nagyon régen nem ejtettük ki a szánkon József Városnak a nevét. Nem beszéltünk erről. Egy bizonyos pontban világos sár vált, hogy a kékpont ellenintézett támadás, ez nem a kékpont ellenintézett támadás, hanem általban az évvel kábítószer használók ellenintézett támadás, amelynek a következményei nem kerületőm országos szinten volt a kérvényesek. Hogyha azt nézzük, hogy mondjuk meg tudtál volna nevezni valaki KMT, József Városi Polgármesternek az ellenfelít a választásokon, akkor azt találtuk volna, hogy nem. Nem, hogy győzni tudott volna. Jó mutatja, hogy ez nem kerületi ügy volt, hanem országos kommunikációs trende illaszkedett. Az, hogy a kékpont alapítvány a négy nagy pillére közül az egyiket a József Városi tűcsülét bezárta, ez egy nagyon fontos strategiai döntés volt. Ennek egyik oldalró megvoltak a szakmai szempontjai, amelyek ment, én azt gondolom, hogy hamarabb kellett volna bezárnunk. Jóval hamarabb be kellett volna zárni, mert egy ilyen kiterjett inyektiós kábítószer használói populációban korlált az ott nagni inyektőlokat nem szakmai megoldás. Nem lehet. Mert abban az esetben nem fékezem, nem áll az a cél, hogy fékezem a víros ugyáltal nem valósul meg, mert egyszerűen két kézzel kellett volna a szórny az inyektort ahhoz, hogy fékezzük, és a végén ez a fajta a tű korlát ez igazából nem tette hatékonyja a programot, nem sikerült integrálni József Városnak a kerületébe, azt, hogy dekelezzárunk az a kékpont szempontjából egy tragédia, egy nagyon nagy törés, mi szakemberek vagyunk, el lehet a tanul hagyni 3000 főt egyébként az egy nagyon nehéz döntés, de ha ezt a döntés nem moztuk volna, meg akkor nem lenne kékpont. Akkor amikor a habirenszerességű kékpont stábunkon a három órából, három órált József Várossal foglalkozunk, és a József Városi Komunikációs hadjáradtal, akkor minden programunk sorvad. A kékpont húsz éve, létezik több mint húsz éve, nem tehetjük meg azt, hogy feláldozuk a kocsismáté komunikációs projektjén a kékpontnak a munkásságát. A kékpont József Városi programjainak a megszüntetése azzal is járt, hogy egyébként ez a probléma közegészségügyből emberlőgi problémában ütt fel, azt, hogy egy önkormányzat, amelyik magyarország legkiterjettebb, félügyét, ingyekció, szerehaszeti, terével rendelkezik, és nem üze mellett a drogambulancsiát, ez egy nagyon gonosz dolog, tehát ez nem történhetne meg. Azt, hogy kizárok szemvedi beteg embereket szolgáltatásból, ez nem egy európai dolog, európában nem lehet ezt megtenni, nem zárhatok ki embereket azért, mert szemvedi betegek szolgáltatásokból. Csupán azért, hogy egyébként politikai tűnkét kavárcsoljak. Amit a kékpont munkájból látni lett, ezután az egyen felépülési szemlélet, ami a naív szemlélőnek úgy tönhet, hogy mint ha ideológiajában is váltott volna a kékpont, és az ártamcsökkentés rászlós hajójából átált volna kvázi egy ilyen abstinencia-orientált megközelítésre, és ugye azt lehet tudni, hogy világszerte sajnos van egy ilyen kreált konfliktus az ártamcsökkentés és az abstinencia-orientált megközelítés között, ami ugye azt jelenti az ártamcsökkentés az az aktív használóknak segít elfogadjöket, ahogy jön használnak, és egyébként örekszik arra, hogy lett ugyanak állni, és úgy jelen van az abstinencia az ártamcsökkentésben is, mint cél. Ugyanakkor van egy kvázi másik oldal, akik meg azt mondja, hogy már pedig csak az abstinencia az egyedül jó megoldás, és az ártamcsökkentés ebben kvázi árt, hogy fenntartja a drogozást, és hogy van egy ilyen mű konfliktus, amit látunk, és hogy ebben az ilyen kvázi harcban, hogy ha a kék pont az egy ártamcsökkentést, rövben már nem beszél, és utána egyszer csak egész beszélni a felépülésről, amit sokan ugyan ezzel az abstinencia-orientált megközelítésre azonosítanak, akkor ebből lehetne azt gondolni, hogy akar itt is valami ilyen szemlélet váltástörtént. Hát lehetne, ez gondolom, de korán sincs ez, sőt, ellenkezőleg. A felépülési szemlélet, hogy a felépülési központú model megyelenése, vagy idegen, hogy szóval rikaberi felbukkanása, az tulajdonképpen egy olyan folyamat következmény, amelyik törünk független. Az, hogy a felépülési szemlélet, akár újzélandról, akár nyugateuropából, legyesült államokból kezd megjelenni a magyar szintereken, ennek azért előfutára inkább az ébredések alapécvány és a közösségi psziátriai ellátás. A magyarországi sajátossága az éppen kipontnakozó felépülésnek, azt talán az lesz, hogy a kábitószer használt a kapcsolatos szinteleken is felbukkan. Úgy ebben az esetben azért van egy nagyon erős, által nagyon helyesen látott abszenenciot szemtrikus törekvés, ami azért inkább az anonim csoportokhoz kötődik. De a felépülési szemlélet az inkább egy olyan hullám, ami van a népi es vonalak szerepelnek, ami azt jelenti, hogy nagyon kerüli az intézményistruktúrákat, próbál nem tudományos eszközökkel operálni, és az egyébként egy olyan felépülési közösségben látni, amelyben adott esetben, hogy az összes tüdetével együtt funkcionál. Tehát nem, hogy abszenenciot szemtrikus törekvés ellenkezőleg. Az egyényi célok kollektív szintű v-formálása, amelynek során a felépülésre, vagy a felépülés útjára lépő egyény úgy dönt, hogy mostantól a saját illetének a menedzsere lesz, és ez a felépülési központ ágazati együttműködések révén olyan szinteleket biztosít, ahol ő funkcionálni tud, de a saját céljaival dolgozik a saját illetének a menedzsere. Az, hogy ezt milyen módon tudjuk kommunikálni, milyen módon tudjuk intégrálni a sajátműködésünkben, ezért nagyon nehéz feladat. Egyrészt azértben nem lehet kisajátítani a felépülési szemléletet, máshogy azért, mert tökre alulról kell jönnie, tehát a kékpadalapítaj nem tud felépülési mozgamat generálni, felépülési mozgat a felépülők tudnak generálni. Azt, hogy hóhúzzuk meg a felépülésnek a határát, hogy én aki mondjuk napokban volt 12 év, vagy nem dahányzok, vajon felépülőként tudok el fellépni, elmosme ez által a határt, a között aki mondjuk a 12 év heroim volt gyalogal a felépülés útján, és ha az ő vesztessége vajon, hogy akkor én is feléptül ő vagyok a magam kis dahelyzású leszokásával, és nem kisebbíteme az ő érdemeit, ez maga a Disco Nusmennek soránlétre jön. Monddok egy másik példát, talán négy érthetőbb lesz, a Tilosrádió közössége. 200-nál több ember működik együtt, úgyhogy egy-egy embernek egyébként megmelem kockáztatni, hogy amúgy van olyan mentális problémája, vagy van annyira furcsa, hogy mások mondjuk már siátriai elletás ki eltanának, de nálunk stár rá válik, mert funkcionál. Minden tünetével, minden működésével együtt, és ez maga a felépülési szemlélet. Azt, hogy mindenki játszik. Na nagyon fontos, hogy mindenki, aki a felépülés útjára lép, úgy döntött, hogy produktív ember akar lenni, részt akar venni a közösség életében. Alkotni szeretne. Ha valaki a felépülés útjára lép, az az, hogy ő abszinenciacentikus felépülés válasz magának, vagy pedig nem abszinenciacentikusat, és szeretne drogozással felépülni, az az ő döntése. Az ártalomcsökkentés eből a szempontból nézve, tulajdonképpen talaját veszíti. Tehát nincs, nincs, nincs ilyen célzott jelentősége ennek az ártalomcsökkentés rendkívül fontos része mai napig a kékponnak. Például nem abszinenciacentikus recovery agency projektünkben, mert a felépülési közösségként a legkevésből abszinenciacentikus felépülők vannak jelen, még van, mondjuk, olyan projektünk, amelyben meg inkább azok vannak jelen jobban, akik mondjuk az anonim csoportok felül érkeznek. Ezeknek meg kell tudni férni egymás mellett. Az ártalomcsökkentés hátérben szorulása a kékpont esetében, csupán amiatt van, mert egy ártalomcsökkentő alacsony köszörű programunkat bezártuk. Ami azt is erenti, hogy az éppen, azban az élet szakaszúban a lévő emberek, akik kevíthuszeleket használnak, ő kevésbé kapnak olyan szolgáthatásnálunk, amire vágynak. Ha egy ingyekciós szert használó, éppen abban a szakaszában van, hogy ingyekciósan akarsz szert használni, akkor leginkább az ehhez szükséges eszközöket szeretnék beszerezni, amelyeknálunk nincsennek hozzánk azok jöjjenek el, akik úgy döntöttek, hogy szeretnének változtatni, szeretnének felépülni, foglalkoznak magukkal. A felépülési személet lebonytja a falat, a klíens, a szakember és az ügyelő között, és azt mondja, hogy te fontos ember vagy, végre felépülés útjára. Nincsen gondozási terv, mert nincsen többé gond. Nem azt nézzük, hogy ha valaki három szó volt, rehabon, hogy három kudarca van, ellenkezőleg az három nagyon fontos tanulság. Nem azt nézzük, hogy milyen nincs valakinek, hogy milyen van. Mindenkinek van valamilyen felépülési tökéje. Ezt a felépülési tökét megmérjük, és nem azt mondjuk, hogy hát neked mondjuk a bodlogi doktorlőkéne, hanem azt működni, hogy nézd, ezek a szakembereink, ezek a csoportjaink, hogyan tudná leginkább funkcionálni. Persze, mint most elmondtam, ez még nincs. Ez egy folyamat, ezen dolgozunk, de ha őszinténk akarunk lenni, akkor azt is be kell valani, hogy a szakvai ericizmusunk egyébként a legnagyobb gátya a felépülési szemléletnek. Nagyon-nagyon-nagyon ne ezen vagyunk képesek a klienzs, és a terepeuta, a klien és a szakember közötti határokat elmosni. Már pedig el kell mostunk ezeket a határokat, közösen kell használunk a szintereket, közösségi tereket kell létrehozunk, és be kell engednünk a szolgáltatásaimban a felépülőket, be kell engednünk a döntés hazatalba, a menegyment legmagasabb szintjékkel mindenkit bevonni. Ennyi ettől nem fog menni. A felépülés központi mintázata, bizonyos szempontba, bizonyos narratíva, hogyan sikerült nekem. Én elmondom neked, hogy hogyan szoktam le a cigarettáról, és jobban fogsz figyelni, mint ha azt mondom, hogy a polónium 214 mennyire veszélyes a szervezetedre, és hogy gondolkodtál-e már ezt nem. Megfogom hallatni, és azt mondom, hogy merítek az ő erejéből, hát de ezt tök népi es, ez kerülni a szakembereket, ezért nagyon nehéz kutatni például a felépülést, tudomás eszközökkel, mert tökre kerülni a tudományos eszközökkel. Nem ezzel operál. A saját életével segíti az ember a másikat. Tehát a felépülési szemlélet, az nem minden esetben helyezhető a drog politikai tengely mentén, ártomcsökkentési habitáció. Ezek a hármosok egy picit talál megroppannak ezen. Azt egyébként a felépülési szemlélet fogja intézményesülni, remélem nem, mert egyben a halállát is elenti ennek az egésznek. Mennyire különbözik ez a hagyományos, mondjuk, integrációs hozzááállást, olyan szolgáltatásokat kell nyújtani az embereknek, amilyen problémáit van, akinek nincsen problémája azt, akutem békénykel hagyni, és mondjuk, információt kell neki adni, hogy ha ő úgy akar drogot használni, akkor a legkevesebb káral tudja tenni, és egyébként mondjuk előnyes szármozik belőle, akinek problémája van, annak próbáljuk megelőzni a problémáit, és hogyha benne van egy olyan helyzetből, hogy mondjuk, introvényársa használ rendszeresen, akkor legyenek stegi lesz közei, hogy ne fertőződjön meg, hogy ne adok oly a túlmagát, esetleg akkor csinálunk belővő szobákat, tehát azokra az igényekre formáljuk a szolgáltatásáinkat, egyébként megpróbáljuk a sociális helyzetiket javítani az embereknek, kiszen az a kulcsa annak, hogy ezen eből ki tudjon a kerülni, vagy az egyik kulcsa, és ehhez próbálunk nekik segítségeit nyújtani, az adott közösségben, különböző módokon, akár pírek segítségével, egyébként meg, mondjuk nyújtunk, szihátriai, psziológiai segítségeit, rehabilitációt, tehát igényere szabottan próbálunk segíteni az embereknek, mennyiben más ez, tehát eddig is azt gondolom, hogy a kékpont isvehoz, az összes trok témával foglalkozott szervezet ezzel foglalkozott, hogy az emberek élethezetén javítson, és hogy most egy kicsit úgy tűnik, hogy eddig is ezzel foglalkozott, de most még mint a csak ezzel foglalkozna, és egyébként az az életmentő munka, vagy egészségvédő munka, az most nem lenne. Szerintem, amiben különbözük, az a közösségben lét. A felépülési személyetek egy nagyon-nagyon fontos magas, hogy közösségben van az egyén, amikor ma ülkeztek a lubrázulatban, és a fél repülési személytébben. A fél repülési személytében haszomáltam a karagokat, és megанииztem a ky Netflix, a témák a fél repülési személyet, fél repülési személyet, és a két végétre múlva beletek a fél repülési személyre. A fél repülési személyetek, és a fél repülési személyetek, és mi az életeteketek, és mi a karáltában, azt mondta a leülketek vele, Ezek a típusú szolgáltatásaink ezek nincsennek jelen, és talán kevésbilátsz ványosak. A felépülési szemlélet valóban nagyon nehézen mozdul el a konzultációs ellátástól. Amiben mondom újnoságot hoz, az a határok elmosása, és az, hogy a felépülő részt vesz konkrétan munkával az adott intézmének az életében. Ha kell, akkor az igazgatói szintig.