 Benvinguts a tots en aquesta primera jornada de memòries subalternes comemorant les lluites de la JVTI a Europa. La Fundació Solidaritat i Eurom ha organitzat aquesta conferència internacional. És una activitat amb el suport del Departament d'Igualtat i Feminisme de la Generalitat de Catalunya i amb el cofinançament del programa d'Igualtat i de dretes de la Unió Europea. Avui tindrem aquesta conferència inaugural Monuments a Gays i les Vianes d'Europa formes de memòria a l'espai públic, a càrrec de Stephanie Endlich, professora honorària d'art públic a la Universitat de les Arts de Berlín. Després tindrem la primera taula, xantar i et quedes. Aquí recordem i aquí deixem anar. Històries i memòries cuir a Itàlia, Espanya i Polònia. I després tindrem el passi de la pel·lícula Gran Libertat de 2021 i podrem parlar amb el seu guionista, Thomas Kleider. A la segona taula, Barcelona surt de l'Armari, veurem una experiència local de les lluites LGBTI a càrrec de tres activistes. Per què són importants actes com aquests? Doncs en primer lloc, perquè és el primer dia d'aquest cicle de memòries subalternes que any d'any donarà veu a les memòries relacionades amb determinats grups socials que se'ls ha silenciat o se'ls ha marginalitzat. En aquesta ocasió tractarem les memòries, els records de la lluita de la comunitat col·lectiva de la LGBTI que, històricament, ha estat molt reprimit arrant de les conductes repressives i de les actes contra aquesta comunitat, que encara avui dia segueixen en molts països. Sobretot volem commemorar la lluita i els assoliments de la comunitat LGBTI a l'hora de defender els seus drets per tal de solir la igualtat a la societat europea. A través de l'experiència històrica, les activitats de la LGBTI ens donen una perspectiva transnacional, unes activitats que busquen aportar-nos el coneixement que ens ajudin a reflexionar sobre la discriminació i que ens ajudin a deconstruir vers una societat més justa i més inclusiva. Passo al català. Reivindiquem la diversitat sexual. La possibilitat de viure en llibertat sigui quina sigui la teva orientació sexual i identitat de gènere. I així ho trasladem a les nostres normatives i també en el nostre pla d'igualtat, en el qual treballem en el tercer eix, perdoneu, en el setè eix d'aquest tercer pla d'igualtat, anomenat diversitat i interseccionalitat amb el gènere. Per tant, estem molt contents i contentes de la Universitat de Barcelona per participar en aquesta lluita tan necessària. Per acabar, many thanks to... Moltes gràcies a tothom que ha fet aquest acte possible, sobretot a Eurom i a la Fundació Solidaritat. Esperem que gaudiu d'aquesta jornada. D'aquesta jornada tan necessària i està plena, evidentment, com hem comentat, de diferents ponents i diferents activitats que segurament engaudirem. Moltes gràcies. I ara, Nau, presentem la senyora Nadeix, Défere, que és la cap de l'equip per la no discriminació de la Direcció General de Justícia de la Comissió Europea, que ens farà la connexió a partir dels hums. Moltes gràcies. Avui recordem les lluites de la comunitat de la GTI. I d'aquesta manera, anirem a un passat on l'homosexualitat i les institucions trans es veuen com una malaltia. A la Unió Europea ens esforçem per protegir-te d'aquestes comunitats i col·lectius. Ara fa dos anys, vam fer la primera estratègia a l'europeu amb activitats per incorporar la comunitat en tots els abs. Per fer que tothom, que persona no se senti discriminant en cap moment de la seva vida i perquè pugui ser com se senten i estimar qui vulguin estimar. Des de la Unió Europea voldria defensar tots aquells que estan en moments menys afortunats. Estem en moments on la violència i la vulneració dels drets humans es veuen arreu d'Europa en una escala més gran que mai no s'havia vist a la ràbia. Ens recorda com hem de defensar els valors comuns europeus, la dignitat, la igualtat, l'estat de dret i els drets humans. És el nostre privilegi viure en una societat on la pluralitat, la no discriminació, la justícia i la solidaritat i la igualtat es mantenguin, mai no hem d'oblidar. És extremadament important seguir treballant conjuntament per aquests valors de la manera més determinada. La igualtat i els drets humans no venen perquè sí, els hem de defensar constantment i en aquesta situació tan problemàtica la comissió segueix amb el seu esforç per protegir els drets fonamentals i evitar la discriminació amb una defensa del col·lectiu a la GTI i un exemple i també en la propia conclusió del que podem aprendre de la història. El meu primer exemple és l'èxit de l'exposició sobre gais i les vianes a la Segona Romàndia i avui dia ens veiem com aquests grups minoritaris sovint els planteja l'un amb l'altre i la meva primera conclusió és que la solidaritat i la intergenonitat s'han de mantenir. També des de la Comissió Europea i des del meu equip van poder participar en una visita històrica en un moment on el 1985 criminalitzava la sexualitat amb activistes que van venir del reu d'Europa i hem vist com 20 anys després, ara la gent es podia casar i aprenent de la història veiem que en els drets fonamentals és un dels drets que no hem de donar per fets i que sempre hem de lluitar. I finalment m'agradaria compartir amb vosaltres que en una darrera reunió la setmana passada amb estats membres a Noruega es va informar a la Comissió que és gran part d'aquesta plàdaxia per a l'HGTV i es basarà amb les històries de diferents països i amb la fi de la criminalització a Noruega que es va celebrar el seu aniversari i ara fa poc es va adreçar aquests col·lectius. Són polítiques que no es fan en el 8 sinó que són polítiques que s'han de tenir sempre en compte en tot l'entorn. I els instituts de recerca i el món acadèmic han de treballar en aquesta línia i conjuntament amb el col·lectiu. Us desitjo que tingueu un acte molt interessant i uns debats molt interessants. Moltes gràcies per la vostra tensió. Moltes gràcies. Xavier Florença, que és el director general de polítiques públiques LGTBI Plus del Departament d'Igualtat i Feminismes de la Generalitat de Catalunya. Gràcies, Xavier. Bon dia a totes i a tots. En primer lloc, en nom del Departament d'Igualtat i Feminismes, dic que estem molt contents de poder participar en l'obertura d'aquesta primera jornada internacional Memòria Supalternes LGTBI, les lluïtes d'Europa, i també la invitació d'haver pogut formar part d'aquest projecte des de la seva fase més inicial, quan l'Oriol López ens va contactar per implicar i poder explicar-nos el projecte i també d'alguna manera involucrar activistes i persones del moviment a LGTBI de casa nostra en aquesta jornada. Per tant, permeteu-me fer aquest agraïment també a l'Oriol López, a la Jose Jiménez, cap de l'àrea LGTBI i a totes les entitats de la Comissió de Coordinació del Consell Nacional, algunes de les quals també participaran en alguna taula rodona d'aquesta jornada, la tasca que hem pogut fer al llarg dels darrers mesos. Vull també felicitar la Universitat de Barcelona per una iniciativa com aquesta que serveix per fer visible la lluita del moviment LGTBI a través d'investigadors, activistes d'arreu d'Europa, seran presents en aquesta jornada. I també cofeu en unes dades que són molt simbòliques la setmana abans del 28 de juny i per tant doncs que enriquiu també tota aquesta agenda de Barcelona i del país a l'entorn del 28 de juny i de totes les activitats i dels actes que des de diferents àmbits es fan aquests dies. Certament el que és la orientació sexual, la identitat o l'expresió de generar de les persones pel fet d'entrar en els paràmetres del que tradicionalment s'ha considerat o s'ha anomenat la norma ha fet doncs que històricament i encara això passa a molts intrets les persones LGTBI hagin viscut processos d'exclusió social o de repressió directament del propi col·lectiu que recordar que la Organització Mundial de la Salut va mantenir l'homosexualitat com a la seva llista de malalties fins l'any 1940 per tant, tampoc estem parlant de coses que estiguin molt superades des de fa molts anys sinó que estem parlant a vegades de fites aconseguides de manera molt recent i fa molt poc temps. Si mirem més enrere, sí que Catalunya doncs s'ha de posar en compte que l'homosexualitat de les persones trans s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte que s'ha de posar en compte sinó totes aquelles conductes que el règim considerava antisocials. Una llei que evidentment amb l'arribada de la democràcia va deixar de tenir efectes, però que fins l'any 1995 no es va derogar absolutament del tot. Recordem també la manifestació de Barcelona, la primera manifestació del moviment LGTDI l'any 1977, la primera que es va fer també al sud d'Europa i que va ser clarament reprimida per la policia o que algunes entitats no van començar a ser legalitzades fins a principis dels anys 80. Per tant, tot això, tots aquests elements posen en valor la necessitat de reivindicar aquesta memòria LGTBI bàsicament per dos motius. En primer lloc, perquè tots, com a societat, prenguem consciència de la dificultat, de solida conquerir drets, els drets mai han vingut sols, mai han caigut del cel, ni mai ens els han regalat. Al final han estat fruit de molt treball, de molt d'esforç, de tot un moviment i el fet que avui existeixi, per exemple, al govern de Catalunya, un departament com el d'igualtat i feminisme, 40 anys després de la repressa de la Generalitat, també és un símbol i també és un efecte de moltes d'aquestes lluites i d'aquestes reivindicacions de diversos moviments. I en segon lloc, també ens ha de fer prendre consciència de la defensa d'aquests drets, davant d'alguns que voldrien fer passes enrere, perquè, al final, la memòria històrica, la memòria, en aquest cas, LGTBI ens ajuda a prevenir i a que no repeteixin també alguns episodis més foscos de la nostra història recent. Ho estem veient en el marc de la mateixa Unió Europea, com hi ha estats, en Gría, a Polònia, que estan vulnerant drets bàsics de les persones LGTBI, sense que això impliqui cap conseqüència política més enllà de sancions, però aquests països continuen, en aquest marc, com ho que ens hem dotat, com és la Unió Europea i estan prenent mesures. I ho veiem cada dia que van en contra del col·lectiu. Per tant, ens queda molta feina per fer. Hem de posar en valor el que és la memòria històrica, la memòria democràtica del moviment LGTBI. Encara falten segurament molts espais memorialístics, molts espais de memòria en el nostre espai públic. Crec que això en parlarem seguidament a la següent taula Rodona. Molts espais, també, en el nomen clator dels nostres pobles, dels nostres ciutats. Encara hi ha poques referències a persones o a referents del moviment LGTBI. Per tant, crec que és un àmbit molt interessant per poder treballar, per poder pensar, reflexionar, i que també, a partir d'aquí, puguin sortir propostes i mesures que es puguin tirar endavant. En tot cas, agraït-vos molt, com deia abans, la iniciativa. Espero que tots puguiu gaudir d'aquesta jornada i que aquest sigui el primer espai de molts d'altres que vinguin en un futur per recuperar aquesta memòria, per reivindicar la lluita pels drets LGTBI, que el que ha canviat a la fi és la lluita per la justícia, la lluita per la llibertat i és la lluita pels drets humans. Gràcies. Moltíssimes gràcies, director general. A veure, donem per tancada la clóenda de benvinguda, i ja començaríem a iniciar la conferència que seria, que hem comentat, monuments als gais i les vianes a Europa, formes de memòria a l'espai públic, i que serà presentat per el doctor Jordi Guixé, director de l'Europa, que presentarà la conferència Monuments als gais i les vianes a Europa, i a càrrec de la doctora Estefani Enlitsch, que és professora honorària d'Art Públic de la Universitat d'Arts de Berlín. Moltes gràcies i comencem la conferència. Gràcies a tothom.