 Jeg skal tale om stress. Hvad stress egentlig er for noget, det er jo et meget omdiskuteret og populært fenomen. En af grundene til at interessere sig for stress er, at der kan være konsekvenser af stress for vores helbred. Og det, der kunne være rigtig interessant at vide noget mere om, at vi klogger på, det er, hvad er det egentlig for nogle forhold, der fremmer stress dels i vores måde at tænke på, men også hvad det er for nogle samfundsmæssige eller forhållige omgivelserne som fremmer stress. Men ikke mindst også i, om er der nogle forhold som beskytter mod stress. Er der nogle ting, vi kan lære, som om hvad der beskytter mod stress, som vi kan udnøde, sådan at vi kan forbedre, for eksempel, vores arbejdsmiljø og vores nusomstændigheder. Der er ingen tvivl om, at i de senere år, altså man er kendt til stressbegrebet i mange år, først i de senere år, er det blevet noget, der sådan er blevet hver man seri. Alle taler om stress, medierne har været fulde af artikler om stress, usændelser om stress. Men hvad, hvordan er det egentlig? Er vi i virkeligheden mere stresset, end vi har været før? Det, der er noget, der kunne tyde på, forstår på den måde, at der har lavet undersøgelser siden i hvert fald 80'erne, hvor man har sport, et repræsentativt udvalg af danskere, det har Statens Institut for Folkesånet gjort. Og der er man sport med det enkele spørgsmålet hjem, oplever du der stresset i hverdagen, og der ser det faktisk ud til, at danskerne oplever sig mere og mere stresset. Det gælder måske specielt dem, der er set mellem 25 og 44 år. Det kan man måske godt forstå. Det kan man måske i børnefemiljerne osv. Det ser ud til, at kvinder oplever sig lidt mere stresset end mænd. Men så kan vi se, og når vi når de 65'er, så er der altså håb for at ude, så er vi mindre stresset til synlædderne. Men der er også noget, der tyder på, at danskerne oplever sig mere stresset. Hvad er så stress egentlig? Og den kan vi definere stress. Den bedste sådan mest enkle definition, som jeg kan komme på, det vil være den her definition. Der siger stress forståets i negativ forstand. Det er først og fremst at forstå, som en ubalanse mellem de oplevede trusler og krav, som vi kan opleve i vores tilværelse og de ressourcer, som vi oplever her. Så stress er altså resultat af nogle oplevede krav, nogle udfordringer, nogle trusler i vores omgivelse og i vores liv, som vi føler os tvunget til at håndtere. Det er faktisk forudsætningen. Der kan jo være forskellige udfordringer, som vi bare vælger at sige, om de gider ikke forholde mig til. Jamen, så bliver vi ikke stresset. Så det skal være noget, vi føler os tvunget til, at håndtere. Men så skal der samtidig også være en ubalanse mellem de oplevede krav og så de ressourcer, som vi oplever at have til rådighed, til at håndtere disse krav. Så det er, skal man sige, den mest enkle definition, og mest præcis definition på stress. Så har man i stressforskningen skillet meget mellem, på den ene side det man kunne kalde akut stress. Og hvad er akut stress? Jamen det er kortvarige belastninger, udfordringer, som kræver noget af os, som er anstrængende, men hvor vi føler os i stand til at håndtere situationen. Jamen det kunne typisk være en examen eller en deadline, vi skal nå. Det kan være en konflikt med vores partner, for eksempel, som vi så får håndtere. Det vil være en kortvarige akut stress. Generelt når vi taler om stress som et helbrødsmæssigt problem, så er det ikke den akutte stress. Det er ikke den, der er problemet. Når vi taler om stress som et problem, så er det som regel den kroniske vedvarende stress. Det er den, som vi taler om. Og hvad er kronisk stress? Jamen det resultatet er nogle vedvarende krav, nogle truskler og nogle udfordringer i vores livssituation, hvor vi ikke føler os i stand til at håndtere det i tilstrækkelig grad. Det er det, der er hovedfokus, når vi snakker om stress som et problem. Og hvorfor er stress så et problem? Hvorfor er det noget, vi skal være opmærksom på? Jo, i de sidste 25-25 år er der efterhånden i stressforskningen og vi har til vej bragt en god dokumentation for, at stress har betydningen for forskellige aspekter ved vores trivsel og vores helbræd. Man ved for eksempel, at for nogle mennesker, der ved en vedvarende arbejdsmæssigt stress kunne resultere, at det man kunne kalde psykisk udbrændtid, som faktisk er en meget alvorlig tilstand. Man ved også for andre undersøgelser, at folk, der har stresset hjem, de vil have højere risiko for at komme ud for ulykker. Det kunne være trafikuløkker, arbejdsuløkker. Det er på grund af den træthed og svækkelse af koncentrationen, som kan følge med stress. Også øvrigt risiko for selvemord og depression i forbindelse med stress. Når vi ser på hjertekarsydomene, så er det sådan, at der er i dag konsensus, altså enighed, blandt hjertespecialister om, at stress udgør en væsentlig risikofaktor, både for at udvikle hjertekarsydomen, men også for at dø an hjertekarsydom, hvis man har udvikle en hjertekarsydom. Smertetilstande ser også ud til i høj grad at være provirket af stress. Hvis man er mere stresset, så er der større risiko for, at udvikle og opleve forskellige former for kroniske smertetilstande. Anlig er der så infektionssydomene. For år tilbage, om der havde man da en mistanke om, at folk, der var stresset, var mere motalige over for forkøjelse, influenser og så videre, men man havde ikke rigtig kun dokumenteret. De kunne for eksempel være, at de mennesker, der var stresset, de også mødte flere mennesker, fordi de var mere aktive, og de derfor også havde større risiko for at blive usæt for smitte, og det måske i virkeligheden var den sammenhæng, man så. Men det er først med i de senere, hvor man har lavet eksperimenter, at man faktisk har kun dokumenteret den sammenhæng. Der er for eksempel række eksperimenter, hvor man har inviteret frivillige forsøgspersoner, så har man målt deres stressniveau ved hjælp af forskellige spørgsskime her, så har man inkvarteret dem på et hotel, og så har man smittet dem med en præcis dosis af et givet forkørelsesvives, og så har man så set, hvem udviklede sig forkørelser, hvem gjorde ikke, og der har man i de undersøgelser kun dokumenteret, at der er en klar sammenhæng mellem stress og vores motalighed over for sådan nogle infektionssygdommen. Så er der en række andre ledelser, for eksempel autoimmunledelser, det kunne være sådan noget som kronisk ledigigt ser også ud til at være på virkelig af stress. Hvordan er sammenhængene så? Ja, med nogle af de mekanismer, der er på spil, de handler om, at når vi i stresset, så udskiller vi forskellige stressomoner. Det kunne være kortisol af et af de mest vælde undersøgte stressomoner, og man ved, at kortisol har effekter på vores krop, på vores biologi. Det kan påvirke vores immunforsvar, det kan for eksempel svække immunforsvaret, det kan påvirke vores hjertekarssystem, det kan også påvirke vores hjernen, sådan at det faktisk ødelægger forskellige centrer af hjernen, som har betydning for vores evne til at lære og huske. Så der er nogle direkte effekter biologiske eller psykobiologiske effekter. På en anden side så er der også nogle andre effekter, nemlig som går via vores allfærd. Og hvis man bliver stresset for eksempel, så er der større sentynet for, at man ryrer, at man selv medicinerer sig for eksempel med nikotin eller måske alkohol, og det er som vi kendt ikke særligt sundt. Vores kost ville også påvirkes af stress i den forstand, at nogle mennesker, der har stresset, ser ud til at få mere løs til usående fødvarer, altså mere sukker, mere fede fødvarer. Og under allomstændigheder har man nok ikke så meget tid og overskud til at lave sundmad, så vores kost ville også kunne påvirkes af stress. Søvn ser ud til at være rigtig vigtig for vores helbred. God søvnkvalitet, en forsætning for en godt helbred. Dårlig søvn giver forringet helbred. Og stress er jo noget af det, der kan påvirke vores søvnkvalitet. Så igennem den mekanisme kan det også påvirke vores helbred. Men endelig så er der fysisk aktivitet, motion. Hvis man har stresset, så har man nok ikke så meget overskud til at være fysisk aktiv. Omvendt, hvis man er fysisk aktiv, så ser man ud til at være mere beskyttet mod effekt af stress. Det, der så ville være rigtig interessant, det er jo så at se hjemme. Hvis man nu kigger ud i verden, så kan man se, at under de samme omstændigheder, de samme krav, tabler, ændringer eller andre livsomstændigheder, så ser du ud til, at nogen mennesker går ned med stress. De bliver udbrændt, de bliver måske syge. Andre mennesker ser ud til at kunne bevare deres velbefindende, deres trivsel. Hvad er det for nogen? Hvis vi kunne blive klogere på nogle af de mekanismer, der er henholdsvis beskytter og fremmer stress, hjem så ville vi kunne måske hjælpe med at finde de aspekter, og så ville vi vores tilværelse, vores miljø, som kunne beskytte mod stress. Der er rigtig mange ting, som man ved noget om i dag, og jeg skal kun nævne nogle få af dem. Det er dels vores oplevet kontrol og indflydelse over vores tilværelse, der ser ud til at være vigtig. Der er så noget som vores sociale relationer er også vigtige. Og så er det synladen også vigtigt, hvor gode vi er til at håndtere, mistre vores følelser. Hvis vi nu først kigger på det med indflydelse-kontrollerbarhed, så holder jeg meget af at bruge det her eksperiment som eksempel, fordi de beskriver faktisk meget præcis, hvad det er, der er på spillet. Det er sådan et klassisk måde at undersøge det på. Her er det sådan nogle rotter, det kunne man vel også gøre med nogle mennesker, hvis man ville. Men nu er det rotter her, som bliver stresset ved at de får elektriske stød på halerne via nogle elektroder. Der er situationer fuldstændig ens med én forskel. Der er nogle håndtager inde i de kasser der og rotten her til venstre. Når den trykker på håndtaget, så afbryder den strømme for en tid til begge hale. Og den anden rotte, den kan trykke på sit håndtag alt den vil. Den har ingen indflydelse på antallet af stød. Og så udsætter man så rotterne på sådan en serie med stød. Rotten til venstre oplever hele tiden, at når det ubehageligt kommer, så kan den handle, og så får den positiv konsekvens. Så kommer støden igen, så trykker den på håndtaget, og så får den positiv konsekvens ved, at det ubehageligt går ikke. Det der pointen er her, at rotterne får narkt i lige mange stød. Og det eneste forskel der er, de kontrollerer vejheden. Så det viser jeg rigtig mange undersøgelser, at de rotter der oplever, eller de forsøgsdyre, eller forsøgspersoner, som oplever ikke at have kontroll over situationen, der vil man kunne se svækket immunforsvar. Men så de rotter, der har, eller de forsøgspersoner, der har kontroll over deres stress, der vil man kunne ofte se, at deres immunforsvar bliver aktiveret. I nogle dyreforsøg har man så indopereret græfsælder, og så ser de på hurtigt vokser sådan en græfsfuldst. Og det vil man se, at den ikke kontrollerer vejr stress, det vil man ofte se en øde tummervækst, altså, der vokser græften hurtigere. Mens de rotter, der oplever kontroll, de forsøgsdyre, der oplever kontroll over deres stress, det vil man se en hemmet tummervækst, underkøbet hemmet sammenlignet med dyre, der ikke får nogen elektriske stød. Så kontrollerbarhed ser ud til at være rigtig vigtig. Det har man så brugt i arbejdsmiljøforskningen, den viden, så når man skal undersøge det psykiske arbejdsmiljø, så er det ikke nok kun at kigge på jobkravene, man stiller til medarbejderne. Der vil man også altid i dag spørge til deres oplevet indflydelse på deres arbejdssituation. Og de arbejdspladser eller afdelinger eller personer, som er problematiske, det er at være dem, der oplever høj jobkrav og lave grad af indflydelse. Man kan godt opleve høj jobkrav. Hvis man samtidig har høj grad af indflydelse, så vil det som regel ikke være forbundet med nogen særlig høj grad af belastning. Det er faktisk undersøgelser, der dokumenterer det her konsekvenser. Her har vi for eksempel en stor finske undersøgels, hvor man har fuldt rigtig mange mennesker over længere tid. Og den viser så, at personer, der oplever høj grad af høj jobkrav og lave grad af indflydelse, de har mere end for dobbelt risiko for at dø af en jerdekarsyt om over tid. Så det har altså helbrugsmæssigt konsekvenser. En anden faktor, som jeg nævne som er seet ud til at være rigtig vigtig, er vores sociale relationer. Der er rigtig mange undersøgelser efterhånden, der tyder på, at hvis vi har et godt sociale netværk, som giver os god psykisk fødelsesmæssig støtte, så har vi beskyttet mod konsekvenser af stress. En af de måder, man har undersøgt stress på, det er at bruge som model, så at sige, den situation, at skulle tage sig af en pårørende med en alvorlig sygdom, for eksempel en Alzheimer's, altså en Demens. Det er en meget stressende og belastende livssituationer, at skulle tage sig af sådan en pårørende. Det er psykisk belastende, det er praktisk og fysisk belastende. Der har man også set, at folk, der har sådan en opgave, de er ofte at syge, hvis man kigger på deres immunforsvar, og ser det ud til at også være svækket på forskellige måder. Men hvis de samtidig oplever en god fødelsesmæssig støtte fra deres omgivelser, så ser det ud til at beskytte. Så ser man ikke de effekter på helbred og fysologien. Det er så også bekræftet af rigtig mange undersøgelser, der viser, at der er en sammenhæng mellem græderne, social integration, socialt støtte, socialt netværk, og så vores generelle levedader. Det her er sådan nogle forsvis underkøbige gamle data fra nogle større befolkningsundersøgelser fra Svær, Finland og USA. Så ser man at vise, at både for mænd og kvinder, jo bedre i en social netværk er, jo laver dødelighed, så er den helt generelt. Og det fænder man også i rigtig mange undersøgelser efterhånden, så vores social netværk ser ud til at være rigtig vigtig. Den tredje fakt, som jeg vil snakke om her i dag, det er det, man kunne kalde vores fødelsesmæssige kompetencer. Det ser nemlig ud til at være vigtigt, når vi bliver udsat for stress. Jamen så er det vigtigt, at kunne både identificere vores fødelser og udtrykke vores fødelser. Og det er der forskellige grunden til. Ja, men det ser ud til nemlig, at mennesker, der er gode til at identificere deres fødelser, altså at vide, hvad det er for nogle fødelser, de har, jamen de er alt andet lige mere beskyttet mod konsekvenser af stress. Og hvorfor det? Jamen det handler jo om, at vores fødelser er en motiverende faktor. Hvis vi er bange, så fortæller vores krop også, at vi skal flygte. Hvis vi er vrede, så er det et signal om, at vi skal slås. Hvis vi er deprimeret, så er det et signal om, at vi er svækkede og vi har brug for omsorg for vores omgivelser. Men hvis jeg ikke ved, hvad jeg føler, hvis jeg bare har det dårligt, jamen så vil jeg ikke vide, hvordan jeg skal handle. Så vil jeg heller ikke være i stand til, at få tolke, forstå mine fødelser og udtrykke dem på en passende måde over for mine omgivelser. For at få hjælp og støtte fra mit sociale netværk, så skal jeg jo faktisk være i stand til også at udtrykke mine behov, mine problemer. Og hvis jeg ikke ved, hvad det er for nogle fødelser, jeg har, og hvis jeg ikke kan sætte over på dem, så kan jeg heller ikke få den støtte, som jeg har brug for. Endelig så er det jo ikke nok, at jeg selv kan udtrykke mine fødelser. Det skal også være sådan, at der i omgivelserne er en vildighed til faktisk at lytte til mine problemer. Så det hører med til billedet, af min samme liv og for eksempel, af mine venner, skal jeg have lyst til og være parant til at tale med mig om mine fødelser. Så hvis man skulle sammenføre det, så kunne man sige, at i middag ved vi faktisk en hel del om de livs og arbejdsbetængelser, som har betydning for vores trivsel, og for vores helbred. På en en side er der selvfølgelig de krav, som vi oplever i vores samfund. Der er forskellige, dem kalder man ofte stress over. Det kan være vores arbejdsbetængelser, hvor der er ingen tvivl om, at i de senere år, så stilles der flere krav til os. Vi skal være mere effektive. Vi skal arbejde mere og mere. De teknologiske muligheder for, at arbejde i døgn drift er faktisk det stedet. Vi har mobiltelefoner, og vi har hjemme, hvad hedder det, internetforbindelse. Så hvis vi vil, så kan vi faktisk arbejde 24 timer i døgnet. Og det er der nogen, der gør. Det er meget op til os selv, at begrænge vores arbejdsinsat. Så der er ingen tvivl om, at de samfundsmæssige betængelser, den øde konkurrence, er forbundet med øde risiko for stress, på forskellige vis. Så kan man så sige, at vi ved i dag, at der er en række faktorer, som virker beskyttende. Det er for eksempel vores indflydelse og kontrol. Så der må man sige, at hvis man vil skabe et samfund, hvor man skal beskytte flest muligt, mod negativ konsekvenser og stress, så skal man undersøge og kigge på folks oplevet indflydelse, på det, der er vigtigt. Hvis man vil stresse folk, belaste folk, så skal man tage deres indflydelse fra dem. Hvis man vil øde deres drivselse, så skal man alt andet lige øde deres mulighed for indflydelse på det, der er vigtigt i deres liv. Der er også nogle faktorer, som får usilighed. Jo mere for usiligt vores tilværelse er, hjemme jo flere ting kan vi opleve kontrol og indflydelse over. Når tingene er ufor usilig, vil vi ofte opleve mindre kontrol og indflydelse. Nu er verden jo meget omskiftelige, og vi skal være omstillingsparate. Men ikke det, som mindre, kan være opmærksom på. Så har vi brug for anerkendelse, det ved man også, man ved på i forbindelse med arbejdsrelater og stress, at medarbejdere der oplever, de ikke bliver anerkendt af deres arbejdsgiver, hjemme de oplever sig simpelthen som mere stresset og også mere syge. Der er det så vigtigt at gå ind og som arbejdsgiver, at anerkendt sine medarbejdere, det er vigtigt, at vi anerkender hinanden. Socialt støtte, som sagt, men hvis vi vil skabe et samfund, der er modvirket stress, minimer stress, så skal vi sætte på fællesskaber. I vores moderne samfund, der er vi jo bedre og mere individualistisk. Vi er bedre og mere orienteret mod det enkelte individ, os selv og vores egen behov. Og det kan være vel i frissætten på mange måder. Men vi skal være opmærksom på, det har en omkostning, det har en pris. Priserne, en af omkostningerne, kan netop være, at vi faktisk mister nogle af de fællesskaber, vi havde en gang. Og vi skal være opmærksom på, at det at være fælles, orienteret som overfællesskabet, rummer en række beskyttende faktorer. Så når vi ikke har taget så meget om, som man også ved har betydning, det er, at i vores liv og vores aktivitet der skal være meningsfulde. Det er beskyttende mod stress. Hvis man har et meningsfulde arbejde, som man kan være angasserede i, så er det ikke stressende. Det, der bliver stressende, er når det bliver mindre og mindre meningsfulde for os. Så det er enormt vigtigt. Og endelig er der så den fødselsmæssig kompetens. Men der er vi meget forskellige, men alt andet lige vil det være fornuftig, at arbejde for at uddanne os selv i at blive bedre til at forstå vores fødselser, identifisere vores fødselser og kommunikere vores fødselser. Det vil alt andet lige gøres bedre i stand i et modern verden, når han ser de stressore og de krav, som vi kommer ud for.