 Jeg har længe arbejdet med at skabe bedre møder og konferencer. Og nu her er jeg på vej ind til et møde, som jeg skal lede. Vi er en gruppe mennesker, der er beskæft i os med penge og bankvæsen. Det er en interesse, jeg har fået på det seende, så det er der med dansk penge og bankvæsen, hvor jeg så altså kombinerer min forstingsinteresse i at lede bedre møder med denne her nye interesse i penge og bankvæsen. Så skal vi køre hele vejen rundt eller bare lige have de få nye, så det er også Thomas. En kontor i CFC'er, det er skræmmende let at få bedre møder. Det er det, det ligger i. Hold det op, skal der egentlig ikke mere til. Det har vi gået og holdt møder på den seriønige måde i så lang tid, og der skal egentlig ikke mere til, end jeg sætter mig lidt frem i asset, og begynder at støtte og styre og sikre, at folk holder sig til emnet, og hjælper dem tilbage til sporet og afvikler lidt chapper og laver nogle små processer, der inkluderer alle. Mer skal der ikke til. Så det var det. Sådan, vi kan tage fat på Rasmus. For at få det gode møde, kan man bruge en metafor eller et billede, som hedder at mødledelse eller facilitering skal være lige som en wonderbra. Det er noget som skal samle energin og støtte samtalen, og løfte energin, sådan at tingene kommer til at pege fremad. Et udbredt problem med danske møder, det er, at de er forløse, de tager for lang tid, de er for ustruktureret, de er for ufokuseret, og det synes rigtig mange mennesker, når man spørgter ud. En meget mindlig oplevelse af et dårligt møde er, at der snakkes for meget, og der produceres for lidt. Det kan den være, så når man oplever, at ens leder, som står taler på mødedeltagerne og gør de halve timer af gangen og ikke inkluderes, eller, og det er lidt mere mindent, det er, at der er en del af os mødedeltager, som snakker rigtig meget. Det betyder, at vi også kommer til at snakke forskellige retninger, og at møde tager længere tid end det ene, det gør. Så der snakkes meget og produceres ikke så meget. Det er andre mindre oplevelser af møder. Og der er det så, jeg har forsket i facilitering, som en ny mødedelses teknik, som skal hjælpe mødedeltager og mødedeledere med at komme. Det er hende, hvor de gerne vil, på kortere tid, og med mere inklusion, og med mere fokusering, end man er vant til. Det er så fint. Det er godt. Så det var alle også her i aften. Skal vi se på, hvad vi laver i aften? Prima at Rasmus holder oplevelse her om lidt. Man skal have en mødedeler, som man så kalder for en facilitator, som tager anderledes aktivt hånd om mødet, og støtter og hjælper samtalen fremad og fokuserer den, og sker tangenter venligt og blidt af, og får mødedeltagene til at tale om det, som det handler om, og gør det på kortere tid normalt, fordi man hjælper og støtter dem tilbage på spore, når snakken går i andre retninger. Der er regulære obligationer, som vi tænker om for 2.500.000 kr. Og så er der de der 6-700.000.000.000.000.000.000.000. Selv kan jeg til godt opleve at være en dårlig mødedeltag, hvis jeg for eksempel forfaler til at være kritisk eller kontræer. Der er emotioner, som kommer at spille i møde, hvor man bliver sur over de andre, ikke sier det rigtig, og så kan man godt opleve, at man kommer på med noget af det negativt. Det er det, man egentlig ikke tjent med. Hvorfor skal man? Hvis så er der den røde. I et mødedegg skaber man værdi, når vi går til møde, ikke bare for vores egen skyld, men når vi tænker på, at vi i vores arbejde prøver at gøre noget værdifuldt for andre mennesker, for borgere eller kunder eller de studerende, vi underviser. Vi forsøger at skabe de i vores arbejde, men den tanke glemmer vi hurtigt nok vinde i et møde, fordi et møde i så mange år har været en hule, vi går ind i og spiser vinterbrødder, drikker kaffe, og sidder og diskuterer det ind og forsøger at overbevise hinanden om, at jeg har mere ret, end du har. Men vi burde tænke mere på den diskussion, vi har nu, er den egentlig til glæde for nogle andre mennesker, uden for mødet, for de mennesker, som vi betjener og gør noget fra i organisationen. Men det er interessant, at det er så beskedende indskrivninger. Man skal sikre sig, at vi ved, hvad det er, vi skal udrejde på mødet. Så mødet skal ikke bare have et formål, som man tit siger, fordi formålet kan tit være, at vi skal diskutere det her enormt i gennem. Men hvorfor skal vi? Altså, hvad er det, vi skal udrejde, vi hjælper den diskussion? Det er, at vi finder ud af, hvad du mener, hvad jeg mener, hvad syv andre i mødet også mener, hvor vigtigt er det egentlig, for de mennesker, der er det herude. Hvad er det, vi skal udrejde? Og det kan man også spørge sig selv om, hvis man er leder og vil orientere sin medarbejde om tolv forskellige udviklinger og forskellige steder i administrationen i ens organisation. Hvad skal min medarbejde udrejde mere og bedre, fordi jeg står og fortæller dem det, hvor vigtigt er det, at de har fået de her tingene ved? Så hvad skal vi udrejde? Det er det, hvad de skal abne spørgsmålet. Skal vi løsne mødet? Skal vi sige, det er formelt hævede nu mødet? Godt. Så tak for jer. Og der er en ny dato. Har vi altid den, den står her?