 Der kan være en overligelsesbetinget fordel ved at have musik. Der er forskere som mener, at musikken er et sideløbende sprog til de sprog, vi har, men et sprog som bedre er i stand til at aktivere vores følelsesmæssig system. Og det har vi brug for specielt, når vi skal arbejde sammen med andre mennesker. Men det er jo meget interessant at forstå, hvorfor giver musikkeres de her følelser, hvorfor nøder vi musik så meget. Så derfor så begyndte jeg at forskere i, hvordan påvirker den vores hjerner. Det sker virkelig heller utroligt mange ting i hjernen. Altså først og fremst så påvirker musik selvfølgelig de auditoriske områder, som sidder heroppe i Tindningladten. Så ved de feste mennesker også, at musik påvirker de følelssmæssige områder, som typisk sidder hernede gennem det her hjernenbak, nede i det vi også kalder det limbiske system, som er sådan urfølelserne kan man sige. Mange typer musik får os også til at få lyst til at danse, for eksempel. Og der bliver vi så måske aktiveret i det motoriske system. Musik er et helt fantastisk medium til at påvirke forskellige områder, undersøge forskellige områder af hjernen. Og det er jo det, der gør musik helt fantastisk interessant for hjernenforskningen, nemlig det, at det ikke er kun musikken, man undersøger, man undersøger faktisk også hjernen, når man undersøger musikken, hvordan den fungerer. Hvis vi skal gætte på, hvorfor vi overhovedet har musik, så er det måske fordi musikforsk her føler sammen, at musik er i stand til at harmonisere det emotionelle niveau i en gruppe, for eksempel. Og der har musik noget helt specielt. Vi kan nemlig meget, meget hurtigt afkode, hvad det er for en følelse, der er et bestemt stykke musik. Nogen gange, når man er heldig, så kommer lige præcis det, hvor man bliver et med den der følelse. Og det er derfor de fleste mennesker, de spiller, fordi der er nogle bestemt tidspunkter, hvor det går op i en højere enhed, og hvor man glemmer tid og sted. Nogen gange har man jo også det, at hornere rejser sig på armene af en, når man går til koncert. Og den nødelse som hjernforskere, vi er meget intresset af at forstå, og vi har i hvert fald forstået en del af det, vi ved, at belønningssystemet, det er stof, der hedder dopamine, som er hjernens dop, som belønner os, når vi gør noget, der er godt for vores overlevelse, det er stærkt involveret i de her oplevelser, specielt når hornere rejser sig på armene af en. Det er rigtig interessant, det er, at det kan måske giver sig et kly om, at vi har musik, og så normalt får man kun udskild til dopamine, når man gør noget, der er godt for ens overlevelse, som for eksempel når man spiser noget mad, så bliver man belønnet, fordi så bliver man ved med at spise mad, og det er rigtig godt for ens overlevelse. Og når man har sex, det er jo rigtig godt for artens overlevelse. Vi undersøger en teorie, som hedder predictive coating, det er, at hjernen er en foresilsmaskine, og den hele tiden er i gang med at foresige, hvad skal der ske lige om lidt. I musik er det meget, meget klart, fordi hvis jeg for eksempel synger, så vil hjernen automatisk forvente den sidste tomme. Så der kan vi forstå, at musik kan ligesom lave nogle foresilser, og så vil vi tænke, at det var rart, at vi kom hen på den sidste akord. Og på den måde, så tror jeg, at hjernen hele tiden forsøger at foresige fremsiden. Musik kan være en måde at undersøge de her foresilsmekanismer i hjernen på. Fordi det er meget godt for vores overlevelse at kunne foresige, hvis der kommer en eller anden ændring, så foresik kan viste, om det er noget, der er farligt for mig. Musik kan bruges klinisk. For eksempel kan musikbruges i forhold til at sætte stress ned, i forhold til at få os til at sove bedre, følge mindre smerte for langt de fleste mennesker. Der er musik de rigtig følelsesmæssig påvækning, som vi meget nødt vil være for uden. Og på den måde, så er det jo paradoxalt, at vi får mindre og mindre musik i skolerne, og mindre og mindre musik på seminarierne. Så ledes, at vores børn ikke lærer at vokse op i et miljø, hvor det er naturligt, at man beskæftier sig med musik. Ikke kun som noget, man køber på artrooms, men også noget, man rent faktisk dyrrer.