 Benvolguts, benvolgudes. Moltes gràcies per ser avui aquí. És un acte que a tots i totes ens fa especial il·lusió pel fet que l'estem celebrant en presencialitat. La segona part de aquesta intervenció i ja final està dedicada sobretot a los estudiantes que empiezan, que empiezan ahora. Es su primer día o su primera semana de estudios. El primer consejo o primera cosa que hay que recordar es que al principio, yo lo he puesto así muy coloquial, pero hay que darlo todo. Pero sobretot al principio. El principio es súper difícil, súper difícil, chicos. Así que si os puedo decir algo a los que estéis empezando, a los que vais a empezar, es que el comienzo es muy duro, hay que darlo todo. Y no hay vuelta de hoja, es que es así. Es un mensaje que les quiero transmitir a los estudiantes que vean esta charla, es que sigáis adelante, que a nadie le importa lo que hacéis, a los estudiantes. Entonces, o muy poco. Y entonces cuando eres estudiante, oye, si te gusta algo, sí, adelante, de verdad. O sea que no te importe lo que esté pensando el resto, porque en el fondo el resto están pensando en ellos mismos. Ahora mismo, ¿cómo estoy quedando yo haciendo la charla? No, yo estoy pensando en cómo estoy quedando yo, pero vosotros no. Pues es lo mismo, ¿no? Entonces, si sois estudiantes, oye, atope con lo que queráis, atope con ello, no os preocupéis de lo que piensa el resto, porque de verdad el resto al final está preocupado en otras cosas. Y bueno, y a lo mejor también, esto es algo que habréis escuchado mucho, ¿no? La importancia de la constancia, de la resiliencia, de la perseverancia, pero es verdad. Es que aunque parezca que, no sé, sobre todo en redes sociales, parece que es todo tan instantáneo, que eso parece que ya no existe, ¿no? Pero realmente sin eso no hay manera de seguir, vamos, de conseguir nada, ¿no? Porque nunca será la primera. Y hace falta pues mucha disciplina, con uno mismo sobre todo. Si tenéis la suerte de tener una pasión, seguid la tope. Eso es un tesoro, tener la suerte de tener una pasión. Que al final las personas que yo veo que siguen su pasión, que a pesar de lo que digas, por muy importante que parezca la persona que te lo dice, pues salen adelante, ¿no? Entonces, pues yo os animo a eso. Si tenéis una pasión, atope con ella. Y si no tenéis una pasión definida, no pasa nada. O sea, no hace falta que tengas claro tu sueño. De verdad, no hace falta. Es que, chicos, aunque no tengáis claro vuestro sueño, estáis en un buen sitio. O sea, habéis aterrizado en un buen sitio. La Pompeu Fabra es un buen sitio. Y tenéis personas maravillosas aquí, un sinfín de investigadores y de profesores brillantísimos en esta casa. Así que si no tenéis claro vuestro sueño, habéis llegado a un buen sitio. Una peça clau del país que volem és el sistema universitari. Fa unes setmanes recordo analitzant l'informe Times Higher Education que analitzava quines característiques tenen les millors universitats del món. I, bàsicament, tenen quatre característiques. És la primera, la vocació internacional. La Pompeu Fabra és una universitat que aquest tema el té molt clar des del principi, la resta d'universitats catalanes. En segon lloc, l'aposta per la recerca i el fet de tractar-se d'una universitat insensiva amb recerca. En tercer lloc, l'aposta per l'excel·lència amb les altres activitats de l'universitat, la docència i, per tant, la innovació d'ocent i també la transferència de coneixement. I, finalment, la quarta característica és el que es tracta d'universitats ben finançades. I és que la Pompeu Fabra té un projecte que va començar fa una mica més de 30 anys amb el rector Gullol i amb l'Andreu Masculell. Té un projecte que els diferents rectors i equips de govern que hem anat incorporant-nos a la gestió i la direcció de la universitat, ens sentim com amb una cursa que ens anem passant el testimoni. I això pot semblar una obviatat, i, per exemple, aquesta setmana es va publicar l'informe CID, de la Fundació CID, i fa una anàlisi dels sistemes de governança de les diferents universitats i de la Pompeu Fabra d'Estaca, que és una universitat que té un projecte compartit i que els diferents equips de govern els van continuant. Jo, quan a la campanya electoral recordo feia referència en el rector, en aquest cas, Jaume Casals, però també el rector Moreso, el rector Virós i el rector Gullol. El programa que presento és un programa continuista, perquè les bases són les mateixes. Quan em vaig presentar rector, ho vaig fer amb un lema de campanya, una universitat millor per tothom, però en aquesta tasca necessitem la complicitat de tothom. I, per tant, vol dir la complicitat del govern, que sabem que la tenim, la complicitat del sistema universitari, la complicitat de tot el grup d'organitzacions que estan al voltant de l'OPF, i també per descomptat la complicitat dels estudiants, dels alumnits, del personal d'administració i serveis i del PDeI, del personal d'oceni investigador. Els últims anys i mig, sobretot per la Covid, en 50 anys, molts d'usos, i ho he dit moltes vegades, tothom ha estat el seu lloc. Tothom ha estat el seu lloc. Això és molt de greia, i ara hem de veure com sortim d'aquest pors Covid, en cas que es confirmin totes les prediccions, de la millor manera possible. Amb la vostra ajuda segur que ho aconseguirem. Moltes gràcies a totes i a tots.