 Jeg forsker inden for Shakespearestudier og inden for theater fra Shakespeare's tid, den såkaldt tidlig moderne periode, altså omkring 1500-1600-tallet. Og jeg forsker i det, vi kalder effektstudier, altså vores forståelse af menneskelig følelser. Mit særlige fokus er på medfølelse og på hvordan Shakespeare's theater hjælper os til at nå til en dybe og mere en juanceret forståelse af det fenomen. Jeg har altid været meget motiveret af det materiale, jeg beskæftiger mig med. Det er et stort privilegi om at få lov til at beskæftige sig med materiale, der er så inspirerende og komplekst som Shakespeare er. I forhold til mit særlige fokus på medfølelse igen er det noget, der motiverer mig meget, fordi jeg synes, det er et fuldstændig centralt begreb for kunstoplevelsen og for mennesker i det hele taget. Det er vigtigt for mig at forske i Shakespeare og for medle Shakespeare, fordi han helt basalt set er uvurderelig for det, vi kan kalde eksistensfortolkning. Det er ekstremt spændende at bevæge sig som forskere inden for Feltet Shakespeare Studio, fordi det bare er så bredt og dynamisk at vejere et fældt og det er et globalt fældt, så jeg har haft mulighed for at lave mig inspirere og udvikle min forskning med forskere fra hele verden. Det er også et fældt, som er i konstant dialog med scenekunstner, filmskaber og kulturinstitutioner i det hele taget. Jeg finder stor glæde ved fordybelsen som forskere, hvor man kan få lov til at dykke ned i sit materiale og blive overrasket. Men jeg finder også meget stor glæde ved formidlingen af min forskning, ved at undervise, ved at gå i dialog med andre forskere. Jeg håber, at andre mennesker kan få glæde af min forskning. Det er fuldstændig centralt for mig som forskere. Og jeg håber, at jeg selv kan få lov til at fortsætte med at forske med integritet og med fokus på nogle etiske spørgsmål og dilemma som jeg synes har konstant relevants.